Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- On són? - On són els nens?
On són?
Giovanni?
Bianca?
Als Estats Units, tenia una carrera.
A Itàlia, va ser impossible tornar a començar.
No parlo italià prou bé per tractar pacients.
A què es dedicava, Sra. Walgren?
Era psicoterapeuta.
Especialitzada en TEPT.
Trastorn per estrès posttraumàtic.
Aquí, a Bari, només feia de mare, i m'encantava.
Però ha sigut molt dur per mi.
Als Estats Units tenia una carrera, una vida.
I trobo a faltar moltíssim els amics i la família.
- Giovanni! - Bianca!
Sé que ella li havia prestat
una quantitat considerable per comprar una masia vella.
Sí, la volíem tots dos, no només jo.
Volíem fer-ne un bed & breakfast. Ja havíem començat les renovacions.
El capital per a aquest negoci provenia totalment de la meva clienta.
I, mentre es feien les renovacions, no és cap secret
que el Sr. La Torre apostava, i havia acumulat molts deutes.
Llavors he d'afegir que la Sra. Walgren,
que tenia accés a certs fàrmacs per la seva professió,
en el passat havia desenvolupat addicció als opiacis.
Advocada, si em permet,
la meva dona va tenir un accident de cotxe als Estats Units.
Com a resultat, li van receptar analgèsics potents, que són addictius.
Diria que tenim una imatge completa.
S'ajorna la sessió.
Nomenaré un consultor tècnic d'ofici per examinar els perfils dels cònjuges
i avaluar en detall la sentència sobre la custòdia.
Giovanni!
No ens heu trobat!
No fa gràcia, em sentiu?
No ho torneu a fer. Ja us ho he dit, el mar és perillós.
Bon dia, senyor.
Salvatore, com va? Què fa, la família?
Tot bé. Per cert, tinc correu per a vostè. Aquí té.
Per què l'envien aquí, encara? Em vaig mudar fa un any.
- El recolliré en sortir. - Perfecte.
- A punt pel partit? - No puc ni dormir.
- És clar. Fins després. - Fins després.
Hola.
- A bona hora arribes. - I els nens?
S'estan preparant.
Nens?
Hola, papa.
La mama m'ha comprat aletes noves.
Molt bé. Teniu les ulleres?
- Les vaig a buscar. - I el banyador. Va, que és tard.
- Giovanni, afanya't! - Ei.
Em sap molt greu com ha estat el meu advocat.
Ha sigut despietat. Em sap greu.
Amb advocats, sempre és tot despietat. Es fa desagradable, no?
Bé, gràcies per aclarir això del meu accident.
Ho agraeixo.
Tot té un límit. Almenys per a mi.
Sí.
A quina hora marxes?
A les vuit.
Tens menjar per als nens?
És clar. Per què ho preguntes?
- Pregunto per si de cas. - Ja.
- Ja sé com ets. - Sí, sempre preguntes.
- Veniu a dir adeu a la mama! - Ara venim!
Adeu.
Quan tornes?
Dimarts. Porteu-vos bé, eh?
- D'acord. - Adeu.
- Som-hi. - Adeu.
- Truca'm després per dir bona nit. - Sí.
Gio! N'hem trobat un altre! És dels bons, és lila!
Llavors, ara en tenim catorze!
Mira que gran és. Vinga.
Deixa els eriçons i vine.
Els posarem als espaguetis per sopar.
Ei! Heu pescat alguna cosa?
Papa, és el tiet Nicola!
Hola, Nico.
Hola, Pietro. Torneu amb les mans buides, com sempre?
No, hem pescat 41 eriçons.
Fantàstic!
- Tiet Nicola, podem pujar al teu vaixell? - I tant!
Però heu de demanar permís al vostre pare.
- Papa, si us plau. - No, ni parlar-ne.
- I no li digueu "tiet", no ho és. - Va, papa, si us plau.
- No. - Pietro. Cinc minuts.
No podem, tenim feina.
Per què? Només cinc minuts.
Va, papa! Cinc minuts.
D'acord. Cinc minuts, eh? Tan bon punt acabi, marxem.
Perdona, vaig de bòlit.
És clar.
Vinga, nens! Tothom a bord!
Ep! Això és un cap-roig. Punxa. No es toca.
Aquest és un rap. És lleig, però bo.
També hi ha llobarros, llisses,
i aquest, la joia de la corona.
- Oi? - La cara fa por.
La teva barca és molt més gran que la del papa, tens sort.
- Ei, Pietro. - Sí?
Veniu a veure el partit a casa meva.
Tinc una tele gran. Vindran uns amics, cuinarem els peixos.
- Digues que sí, si us plau, papa. - No, anem a casa.
És clar, sempre tan enfeinat.
Des que ets pare, ja no tens temps per les males amistats.
Exacte.
Nens, sabeu com me l'estimo, el vostre pare?
Va, aneu.
Som-hi.
Veniu.
Passava per aquí, i volia saber si hi éreu.
- Santo, hi ha els nens. - Només dos minuts.
Entreu a casa, si us plau.
A què has vingut?
Ja ho saps.
Pietro, fa mesos que no et veig.
La paciència s'ha acabat.
Mira, la casa no està en venda. No he acabat de renovar-la.
No has ni començat.
He tingut problemes, però ara m'hi torno a posar.
Ah, sí? I com ens aconseguiràs els diners?
Llogant habitacions a cent euros la nit? Són 250.000 euros, eh?
Escolta'm. Si ens vens la finca, estem en paus.
- T'he dit que no està en venda, sí? - Se la quedarà el banc.
Ja ho veurem.
Ets un imbècil.
No pots venir sense avisar-me, havíem quedat així.
Tindreu els diners per Nadal. Només em cal temps.
Molt bé.
Entesos.
Adeu.
Què hi feu, aquí?
Us he dit que entréssiu. Va.
Para!
Pareu quiets un moment, si us plau. Pareu un moment.
Papa, aquell home comprarà casa nostra?
Què dius? No comprarà res.
Llavors, podràs tornar a viure amb nosaltres i la mama?
Bianca, no es quedarà aquesta casa, i jo no tornaré a viure a casa la mama.
D'acord? Vinga, a esbandir-nos. Així.
Mare meva.
- A assecar-se! - Tinc fred.
Papa, no funciona.
Gio, has de prémer dos cops. Així.
- Vinga. - No!
- Ai, mare! Espera! - No, papa! No!
- No, papa! - Ai, mare!
Va, lluita de coixins!
- No, res de lluita de coixins. No! - Va, si us plau!
Poseu-vos dins el llit. És hora de dormir, vinga.
Molt bé, aquí tens. Així.
- Bona nit. - Bona nit, papa.
Bona nit.
Labriola avança. Manté la pilota.
Torna Labriola. La perd. Paponi passa a Botta.
Botta evita Labriola.
Paponi es col·loca, però no rep la passada de Rubén Botta.
El Bari sap com mantenir el control de la pilota.
Giovinco se separa per seguir a Botta.
Maranesi xiula. Pucino xuta amb la dreta!
Gol! Ha entrat!
Pucino, al minut catorze. El Bari es posa al capdavant. 1-0.
Versienti vol la pilota.
Pucino. Versienti a Giovinco.
Papa?
Giovanni.
Els aficionats xiulen…
Què fas, despert?
Hi ha un monstre a l'habitació. Tinc por.
Un monstre?
Doncs anem a fer-lo fora. On és?
A la paret.
- N'estàs segur? - Sí.
On és el monstre? A veure.
Allà. Veus la boca?
Això són les branques dels nostres arbres. No és un monstre.
En tot cas, el farem fora.
Veus? No fa res.
Ves a dormir. No és un monstre. Va.
Fica't al llit.
Així.
Soc aquí al costat, d'acord?
A dormir.
Atenció a la pilota, la recupera Cheddira.
No la cedeix. Cheddira xuta!
Però no supera el defensa,
que l'obliga a tirar la pilota al pal.
La pilota va massa amunt.
Doble xiulet. Final de la primera part al San Nicola.
Bari al capdavant amb dos gols, gràcies a Pucino i Rubén Botta.
Giovanni? Bianca?
Au, va.
No té gràcia, d'acord?
Giovanni!
Bianca!
M'estic enfadant!
Giovanni!
Bianca!
Nens, sou aquí? Us he sentit.
Bianca!
Giovanni!
Bianca!
Giovanni!
Nens!
No té gràcia. Sortiu!
El papa s'enfadarà molt!
Giovanni!
Bianca!
Elena. On ets?
Acabo d'arribar.
Com esteu?
Pietro?
Elena, escolta.
Què?
El Giovanni i la Bianca. Els he posat al llit.
Estava mirant el partit,
i després he anat a mirar si dormien,
però no hi eren.
No els trobo, Elena!
Què vols dir, que no els trobes?
No hi són!
Però què vols dir? Deuen ser…
Es deuen haver amagat!
No, jo també he pensat això. He mirat a tot arreu. No els trobo!
A veure, no pot ser. Han de ser en algun lloc.
No sé què dir-te.
- Pietro? - No sé què dir-te.
M'estàs espantant.
Has mirat a tot arreu?
És com si s'haguessin esfumat.
Hola? Elena?
Agafaré el primer vol de tornada.
D'acord? No et moguis.
Torno cap a casa.
D'acord.
Giovanni!
Bianca!
Nens!
On són?
- No els trobo. He mirat a tot arreu. - Què vols dir?
Com has perdut els nostres fills?
- Elena, si us plau. - No em toquis, collons.
Has trucat a la policia?
- No encara. - I a què esperes?
- Volia esperar que… - Esperar el què?
És plena nit. Són dues criatures. Què cony t'empatolles?
I no has sentit res? Res de res?
Ja t'he dit que mirava el partit. Estava fort.
T'has pres 3 cerveses, 2 porros…
- No els hauria d'haver deixat amb tu. - Elena, per favor.
Qui és?
- Digui? - Qui és?
Els vostres fills són amb nosaltres. Estan bé.
Volem 150.000 euros en efectiu per dilluns a les vuit.
Us direm on els heu de deixar.
Res de policia, o no els veureu més.
Hol…
Han dit 150.000 euros?
Per dilluns al matí.
- Torna'ls a trucar! - No hi ha número, ni identificació.
Qui m'està fent això?
Qui cony m'està fent això?
Només…
- Per què m'estan fent això? Per què? - Hem de…
Hem de trobar els nostres fills, d'acord?
- Tu has de trobar els nostres fills. - Aconseguiré els diners.
- Hem d'aconseguir els diners. - Els he deixat amb tu una nit.
Has de trobar els meus fills!
Hem d'aconseguir els diners.
Com ha passat, això, Pietro?
Deixeu un missatge després del senyal.
Santo! Què esteu fent, hòstia?
Esteu bojos? Com cony he d'aconseguir 150.000 euros en un dia?
Queda't la casa, d'acord?
Et donaré la casa. Però torna'm els meus fills.
Truca'm. Si us plau.
Deus diners, Pietro?
No, Elena. No.
Si us plau, mira'm i, per una vegada, digue'm la veritat.
- És la veritat. - Tornes a apostar?
Au, va. No hi tornem. Ja saps que fa anys que no.
No hauríem d'haver comprat aquesta casa.
Tant de bo no t'hagués deixat els diners.
Et vaig fer costat, als teus projectes, els teus somnis… I per a què?
Ara és el meu projecte, quan et convé.
I després van començar les apostes, i una mentida rere l'altra.
Saps que només hi ha una persona amb aquests diners.
- No. - Sí.
No, oblida-te'n.
- Pot ser la nostra única opció. - Ni pensar-hi.
No li penso demanar diners! Ni de conya!
Doncs ja ho faré jo.
Ho faré jo.
Ja hi vaig jo, espera't aquí.
- Segur que no vols que vingui? - Sí.
Serà ràpid.
Hola, Pietro.
Quina emergència hi ha?
Necessito ajuda.
Em calen diners.
Deu ser greu, perquè em demanis ajuda a mi.
Ho és.
Necessito 150.000 euros, efectiu.
Collons. Això són molts diners, saps?
És per als meus fills.
Què ha passat?
No t'ho puc dir.
Pietro.
T'has ficat en problemes, oi?
Abans érem com germans, recordes?
Llavors les coses van canviar.
Els nostres camins es van separar.
Ara ja no som ni amics, perquè t'avergonyeixes de mi.
Creus que ets millor que jo.
Nico, si no em pots ajudar, m'ho dius i marxo.
T'ajudaré. Però ho faig pels nens.
Per la Bianca i el Giovanni, faria el que sigui.
Però…
Has de fer una feina per mi, una cosa senzilla,
i et donaré els diners.
Quina feina?
Una feina. Si no treballes, no fas diners.
Et puc donar els diners demà al matí.
Però necessito la teva barqueta.
Has d'anar a Grècia, passat el canal d'Òtranto.
Tres hores en barca. Hi has estat?
Sí, molts cops. On, exactament?
Ja t'enviaré les coordenades després.
Surt al capvespre.
Arribaràs a un port petit amb una taverna. És l'única, no et pots perdre.
T'asseus.
I ja està.
Com que ja està?
Que ja està. Et relaxes.
Menja alguna cosa.
Fan una mussaca fantàstica.
I t'esperes, sense parlar amb ningú.
Algú es posarà en contacte amb tu.
- Algú? - No t'atabalis, Pietro.
Algú es posarà en contacte amb tu. Segueix les seves indicacions.
Llavors carregaran la mercaderia a la barqueta.
Nico, soc pare. Tinc dues criatures.
Tens raó, perdona.
Me n'havia oblidat.
Ets un pare exemplar, oi?
- Ho intento. - Sí.
Ja ho sé. Però has vingut en el moment just, saps?
La teva barca no està fitxada.
I tu tampoc. Oi?
I no tens cap alternativa, no?
D'acord.
Molt bé.
Un cop carregada la mercaderia, faré un pagament en criptomoneda.
Ho comprovaran amb el telèfon, i ja haurà acabat tot.
Tres hores després seràs a casa. Bufar i fer ampolles.
Vull la meitat per avançat.
Quan tornis. És millor.
Nico.
El que em demanes és perillós.
És perillós per mi.
Que ets un principiant, no has fet mai res així.
En tot cas, si no vols fer-ho…
Compta amb mi.
Dona'm el telèfon.
Per què?
No has sentit a parlar de torres telefòniques, rastrejament?
Veus com no saps una merda d'aquestes coses?
I apaga el GPS de la barca.
I doncs?
Res, l'imbècil no m'ha volgut donar els diners.
Has dit que és per als nens? Que estan en perill?
És clar que sí.
Però m'ha demanat una cosa a canvi. Una feineta.
Què dius? Quan?
Aquesta nit. Li agrada pensar que em té controlat.
No, és una collonada.
- Me n'hi torno. - Elena, si us plau.
Saps que no servirà de res. Anem.
No ho pots fer, és massa perillós.
Ho he de fer.
No tinc opció.
Jo l'he cagat.
Ara ho he d'arreglar.
Anem.
Me n'he d'anar.
Podré tornar demà.
A les 4, com a molt, les 5.
Van dir que volien els diners a les 8.
D'acord.
Em sap molt greu tot plegat.
Vull que arribem a un acord, no que siguem enemics.
- Fa massa mal. - No.
Mai he sigut el teu enemic.
Ja ho saps.
Hem de pensar en els nens.
Ja pensarem en això nostre.
No obris la porta a ningú, si us plau.
Aquesta gent està boja.
- D'acord. - M'ho promets?
T'ho prometo.
- Adeu. - Ves amb compte.
- Perdona. - Sí, digui.
Teniu taula?
- Italià? - Sí.
- Endavant. - Gràcies.
- Només vostè? - Sí, vaig sol.
Un moment.
RESTAURANT POSEIDON
Perdona.
Aquest és l'únic restaurant de l'illa?
Sí, som els únics. Només hi ha el Poseidon.
- T'agrada, el lloc? - És fantàstic. El mar és preciós.
Perdoneu. També soc italià.
M'ha caigut el telèfon a l'aigua.
He de trucar a la meva dona, és una mica urgent.
Em deixaríeu fer una trucada?
Aquí tens.
Gràcies. De seguida el torno.
Gràcies.
Deixeu un missatge.
Elena.
Escolta, fa hores que espero, però no ha aparegut ningú.
Potser ha passat alguna cosa, o el Nicola ha canviat de plans.
No tinc el telèfon amb el seu número.
Truca-li. Pregunta-li què vol que faci.
I tu per què no respons?
Tingues el telèfon a mà. Et trucaré.
- Gràcies. - De res.
Moltes gràcies.
- Perdona, em portes el compte? - Sí.
Queda't el canvi.
- Moltes gràcies. - Gràcies.
TORNA A CASA ARA
Anem per feina. Va.
D'acord? Saps on posar-ho?
- Ho saps? Parla! - Sí.
Digues el teu nom i que ho tens tot.
Soc el Pietro. Ho tinc tot.
D'acord. Ara esperem el pagament.
Puc trucar al Nicola.
Calla!
Deixeu que truqui.
T'he dit que callis!
Marxa.
Oh, no!
Mayday.
Embarcació Santa Lucia. Em rebeu?
Necessito assistència per motor avariat.
Mayday. Embarcació Santa Lucia.
- Necessito assistència… - Per a emergències, utilitza el canal 16.
Aquí la Guàrdia Costanera d'Òtranto. Si us plau, pel canal 12.
Embarcació Santa Lucia a Òtranto.
Quantes persones hi ha a bord? Algun ferit?
Tenen flames al voltant?
No hi ha ferits, ni flames. Estic sol a bord.
Rebut. Si us plau, doni'ns les coordenades de la seva posició.
Ara mateix.
- Tot bé? - Estic bé.
- Gràcies per venir. - I ara.
- Ha passat res més mentre veníem? - No.
Sergent, comprovi si està entrant aigua.
Ara mateix.
No hi ha vies d'aigua a proa.
- Doni un cop d'ull al motor. - Sí.
- El sergent és mecànic. - Quina sort.
Havia passat mai abans, això?
No.
Em podria ensenyar el seu permís i la documentació de l'embarcació?
- Sí. - Gràcies.
Aquí té.
Què li ha passat?
Res, m'he fet mal quan intentava arreglar el motor.
- Necessita atenció mèdica? - No, gràcies.
Què hi fa aquí, a aquestes hores?
Estava pescant.
Però veig que no ha pescat res.
Sí. Ha sigut molt mala nit, de fet.
Gràcies.
La barca pot navegar, però amb el motor al mínim.
Què ha passat?
S'ha desprès una de les subjeccions de l'alimentació.
Ha vessat carburant a la turbina i ha causat un inici d'incendi.
Sergent, quedi's a bord amb el senyor per si necessita ajuda.
Navegarem junts fins a Òtranto.
Òtranto? Perdoni, he d'anar a Bari.
Ho sento, la barca no pot arribar Bari en aquestes condicions.
Òtranto és el port més proper. Tranquil, anirem amb compte.
Endavant.
Més suau.
Segur que no podem anar més ràpid?
Ja li he dit, accelerar el motor és perillós.
No es preocupi, arribarem aviat.
- Ha d'arribar a Bari urgentment. - Ja falta poc.
- Me n'he d'anar. - On va? Hem d'anar a l'oficina.
Sí, vindré demà. Els documents són allà. Gràcies!
- L'espero demà, doncs! - D'acord!
- Bari? - Pugi.
Gràcies.
ÒTRANTO - BARI
Deixeu un missatge.
Elena.
Escolta, he tingut un imprevist.
Res greu, no et preocupis.
Vindré directament a casa.
Va bé?
Moltes gràcies.
De res.
Giovanni! Bianca!
Taxi!
Que t'has begut l'enteniment? Què fas?
Perdó.
- Vols un cop de mà? - No.
Qui ets?
- El Nicola? - Qui?
- Nicola. - Ara?
- Sí, hem quedat. - Un moment.
Espera, perdona.
Ei!
- T'has cagat de por. - No fotis, Nico.
Estàs sol?
- Sí, estic sol. - Doncs va, vine.
Va, fote't una mica de coca.
- Deixa això. T'he portat la droga. - Au, va!
No parlem de negocis, ara. Relaxa't, va. Beu alguna cosa.
Escolteu, és un amic d'infància.
Fa anys que ens coneixem, però ha canviat,
i ja no m'estima. Oi?
Nico, han estat a punt de detenir-me.
Estic cansat. Comprova la merda i dona'm els diners.
Eh! Només tinc vint minuts. Si us plau.
Prou!
Ho faig per tu. Sembles trasbalsat. Vull que et relaxis.
- Estic trasbalsat, sí. - Per què? Si ha anat tot bé.
No estàs content?
Contentíssim. Comprova la droga i dona'm els diners. Per favor.
Tens raó.
Vine.
Aquí tens. Comprova si hi és tot.
Ara tens motius per estar trasbalsat.
- Què cony fas, Nicola? - Jo soc amable i em tractes així?
Deu ser una broma, Nico.
Tu què creus?
- Deixa el coi de pistola. - Ep!
Sempre em mires per sobre l'espatlla. No ets millor que jo.
- Has pres unes decisions, jo unes altres. - No, l'Elena les ha pres per tu.
Aquella meuca no sap res de gent com nosaltres.
Però aquesta nit has perdut la virginitat. Ara tornem a ser iguals.
Em sap greu.
- M'apuntes amb una pistola. - Sí.
Sí, per què?
- He tingut un dia difícil. - Ah, sí?
- No estic d'humor per a bromes, para. - Juguem a un joc.
En comptes de 150.000 euros, te'n donaré el doble.
Però m'has de deixar prémer el gallet, a veure si és tot broma.
Tres-cents, sí?
No al cor, no.
Cap xifra seria suficient per pagar-te.
A la cama. Arrisca't a rebre una bala a la cama, sí?
Si estic fingint, la pistola és de mentida o no està carregada. Què hi dius?
Nico, només vull recuperar els meus fills, d'acord?
- Si us plau. - "Si us plau. Vull els meus fills".
Quina decepció, Pietro.
Ja n'estic fins als ous!
On cony són els diners?
En una bossa sota la taula. El teu mòbil també.
Collons.
No.
Estic bé. No passa res.
Hola, papa.
- Què t'ha passat? - Això és sang?
- Què hi feu, aquí? - Com que què fem? Esmorzar.
Estem de vacances, recordes?
Déu meu.
Quan heu tornat? Qui us ha portat a casa?
Ja érem a casa ahir, papa.
No, rei. No és veritat. Ahir no éreu a casa.
Papa, ahir vam jugar tota la tarda,
vam mirar una pel·li i vam anar a dormir, com sempre.
- Què passa? - No és veritat.
Què hi fas, aquí?
- Elena. - Què t'ha passat?
Quan han tornat?
Ha sigut un malson.
La barca s'ha avariat.
He trucat a la Guàrdia Costanera, pensava que no arribaria a temps.
Calma't. A temps de què?
Com que de què? Per al rescat. Per què no responies el telèfon?
El vaig deixar aquí.
El vas deixar aquí?
- Et trucava i trucava, i no responies! - D'acord, a veure.
Nens, veniu.
Deixeu-me parlar amb el papa un moment, va.
Em pots explicar què passa? Tens molt mala pinta.
Explica-m'ho tu!
He portat deu quilos de coca de Grècia
per aconseguir els diners per pagar el rescat.
Torno, i els nens són aquí? Què cony passa?
Quin rescat?
Que quin rescat?
Escolta, tinc 150.000 euros en efectiu. Veus?
A veure, escolta.
Ningú ha segrestat els nostres fills. Els has vist.
Estan bé, han estat aquí amb mi. D'acord?
Per què em parles de drogues i tens 150.000 euros en efectiu?
Me'ls ha donat el Nicola. Va ser idea teva demanar-li diners!
No veus que sona delirant?
Sembles boig!
No estic boig. Què fas, jugues a alguna cosa?
Vols que em torni boig, oi?
Això és un joc.
No, jo no jugo a res.
Et presentes aquí i em dius que has portat deu quilos de droga de Grècia,
i que t'han pagat 150.000 euros.
Ho saps perfectament!
Em vas acompanyar al port, ahir! Vaig sortir amb la barca.
Vas col·locat?
T'has pres alguna cosa?
- Estàs al·lucinant a casa meva? - Si us plau.
T'ho demano per favor. Per què em fas això?
Vam estar buscant els nens, a la granja, recordes?
- Si us plau. - No em toquis.
No vull que em toquis.
No tinc ni idea de què em parles, d'acord?
No t'acostis més a mi ni als meus fills. I vull que marxis.
Perquè m'estàs espantant a mi, i estàs espantant els meus fills!
Fot el camp, tu i la teva merda!
No. Què està passant?
Mare meva, no estàs bé.
Has perdut la xaveta.
Fora de casa meva.
Fora d'aquí, abans que truqui a la policia.
Penso trucar a la policia!
Fora!
Què coi et passa?
Fora.
- Bon dia. - Hola. Omple'l.
- Quant és? - Cinquanta.
- Gràcies. - Gràcies. Adeu.
A QUINA HORA PASSARÀS A BUSCAR ELS NENS?
He portat deu quilos de coca de Grècia
per aconseguir els diners per pagar el rescat.
Torno, i els nens són aquí? Què cony passa?
Però que…
Quin rescat?
Que quin rescat?
Escolta, tinc 150.000 euros en efectiu. Veus?
AQUEST MISSATGE S'HA ELIMINAT.
Pietro, no m'has deixat alternativa.
He de fer el millor per a la seguretat dels meus fills.
Me'ls emporto a Nova York avui.
El vol marxa a les nou.
Has de venir a l'aeroport i signar el consentiment.
Si no, no tindré més remei que utilitzar la gravació en contra teva.
Agafa'l.
Elena.
Què cony és, això?
De què vas?
M'has gravat?
M'estàs fent xantatge?
Agafa el telèfon, si us plau!
- Mira qui hi ha! - Papa!
Has vist, papa? Ser trotar.
Jo també.
Avui tornem amb tu?
La mama ha dit que vindria ella.
Escolteu-me, nens.
He vingut a preguntar una cosa important.
Recordeu que us vau quedar a dormir a la masia?
Papa, un altre cop?
- No ho sé. - Com que no ho saps?
Recordeu que us vaig posar al llit?
Ens vam dutxar junts, i jo vaig mirar el partit a la tele.
Et vas despertar, vas dir que tenies por d'un monstre.
Te'n recordes?
- Sí, potser. - Exacte.
Podem menjar pizza, avui, papa? Tinc gana.
Sí, és clar.
Bianca, tu te'n recordes?
Vau anar a dormir a casa meva, i us vau despertar amb la mama.
Sí.
- Molt bé. Us va venir a buscar algú? - Papa, para, deixa'ns tranquils.
Fes un esforç, si us plau. Us va venir a buscar algú?
- Algú? No ho sé. - Com que no ho saps? Fes memòria!
Vau anar a dormir a casa meva, us vau despertar amb la mama, oi?
Contesta'm.
Papa, per què fas això?
Recordo que érem a casa la mama, com sempre.
Però has dit que te'n recordaves!
Què hi fas, aquí?
T'he dit que no te'ns acostis. Aneu al cotxe, va.
Només vull saber què va passar ahir a la nit.
Que m'ho diguin ells.
Saps que podries anar a presó, pel que vas fer ahir?
Per què has gravat la nostra conversa?
Em fas xantatge?
No, prenc les mesures necessàries per protegir-me a mi i als meus fills.
I, t'agradi o no, ja no t'he de donar explicacions.
Escolta'm bé.
No t'enduràs els nens enlloc. M'has entès?
D'acord. Doncs enviaré la gravació als meus advocats,
i que decideixi un jutge.
M'has parat una trampa.
No m'ho puc creure.
Pietro, estic anant a l'aeroport.
El vol surt d'aquí a dues hores.
- Papa, no funciona. - Has de prémer dos cops. Així.
- Sí? - Salvatore, soc el Pietro.
- Bon dia, en què el puc ajudar? - Necessito les claus. Sento la molèstia.
- De seguida. - Gràcies.
Senyor.
És que la meva dona marxa i s'ha deixat els papers de la Bianca.
Cap problema. Afanyi's o perdran el vol.
- Te les torno de seguida. - Molt bé.
OXICODONA
RESGUARD DE RECEPTA OFICIAL
Elena. Signaré els papers.
Estic venint. Espera'm.
Acabo d'arribar.
Com esteu?
Últim avís per al vol AZ1435 amb destí a Roma.
- Papa! - Hola, papa. Vens amb nosaltres?
Hola, nens.
El papa ha vingut a signar uns papers perquè puguem marxar.
Afanya't, és tard.
PERMÍS DE DESPLAÇAMENT
Canvi de plans, nens. La mama marxarà sola.
- Vosaltres us quedeu amb mi. - Per què marxa sola?
Hi ha un problema amb els passaports. No podeu marxar.
Llavors no anem als Estats Units?
No. De fet, fem una cosa.
Seieu aquí un moment mentre parlo amb la mama.
Crec que no m'has sentit. Fem tard i has de signar.
Prou, Elena. Sé què has fet.
Ah, sí? I què he fet?
Vas drogar els nostres fills.
He trobat la caixa de les teves pastilles al lavabo.
Els podries haver matat.
Pujaràs a l'avió sola.
Què faràs, denunciar-me? La mare dels teus fills?
Sí, exacte.
Llàstima que ningú es creurà algú com tu.
Mira't, estàs fet una merda.
He parlat amb un metge.
Les restes dels opiacis perduren molt temps als cabells.
Si marxes, et denuncio.
Demanaré l'anàlisi dels seus cabells a Nova York.
No van estar en perill. Sabia perfectament què feia.
El que has fet és molt greu. Molt.
Quina alternativa tenia?
Tu no volies arribar a cap mena d'acord.
No tenia escapatòria.
Això no és la meva vida.
No puc viure més així.
Però tu te n'adones?
Has mentit. Has fingit sense parar.
M'has deixat en mans d'un traficant.
Has posat els teus fills en perill.
I m'has fet xantatge.
Mira, les coses han escalat, d'acord?
No pretenia que treballessis per al Nicola.
Volia que et donés diners compromesos, no posar-te en perill.
No puc deixar els meus fills.
No tens alternativa.
T'estic donant una escapatòria.
I saps per què?
Perquè no vull que sàpiguen el que els ha fet la seva mare.
Nens!
Digueu adeu a la mama.
No.
No vull que te'n vagis.
Tot anirà bé.
- Quan tornaràs? - Aviat.
Ens veurem aviat, d'acord?
Pietro.
El petó.
No era de mentida.
Doncs…
Com que avui ha estat un dia complicat, demà no anireu a l'escola, d'acord?
De veritat? No hi anirem?
Sí, i durant 24 hores podeu fer tot el que vulgueu.
De veritat? Quina hora és, ara?
Les vuit.
Doncs podem fer tot el que vulguem fins demà a les vuit del vespre?
Potser no tot.
- Gairebé tot, d'acord? - D'acord.
A veure qui arriba primer!
- Guanyaré jo! - No correu!
- Santo. - Ei, Pietro.
Què era el missatge que em vas enviar? Anaves begut?
Què cony vas pensar? Només t'ho diré una vegada.
- Nosaltres no toquem els nens. - Perdona. Vaig tenir un dia difícil.
- Vaja. - Tinc els teus diners.
- Per fi. - Vine a buscar-los.
- L'agafo jo primera! - No, jo!
Vine aquí!
Trio jo la peli!
No, jo!
Vine aquí.
BASAT EN EL FILM SÉPTIMO DE PATXI AMEZCUA
Subtítols: Maria Riu Piñol