Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FORSVUNNET INN I NATTEN
-Hvor er de? -Hvor er barna?
Hvor er de?
Giovanni?
Bianca?
I USA hadde jeg en karriere.
Her i Italia var det umulig å starte på nytt.
Jeg snakker ikke italiensk godt nok til å håndtere pasienter.
Hva var jobben din i USA, Mrs. Walgren?
Jeg var psykoterapeut.
Spesialisert i PTSD.
Posttraumatisk stresslidelse.
Her i Bari var jeg bare husmor, og jeg elsket det.
Men det har vært vanskelig for meg.
I USA hadde jeg en karriere. Et liv.
Og jeg savner venner og familie enormt.
-Giovanni! -Bianca!
Jeg vet at hun lånte deg en stor sum for å kjøpe et gammelt gårdshus.
Det var noe vi begge ønsket. Ikke bare jeg.
Vi ville starte gjestgiveri. Vi hadde begynt å renovere.
Kapitalen til dette prosjektet kom kun fra min klient.
Det er kjent at mens ombyggingen foregikk,
drev La Torre med gambling og opparbeidet seg stor gjeld.
Da må jeg legge til at Mrs. Walgren
hadde tilgang til visse medisiner på grunn av yrket sitt,
og utviklet en avhengighet av opiater.
Tillat meg å si dette, rådgiver.
Kona mi hadde en ulykke da hun kjørte bilen sin i USA.
Hun fikk utskrevet sterke smertestillende, som er avhengighetsskapende.
Vi har dannet oss et komplett bilde.
Møtet er hevet.
Jeg utnevner en teknisk konsulent til å undersøke parets informasjon
og nøye evaluere omsorgsrett-prosedyrene.
Giovanni!
Dere fant oss ikke!
Det er ikke morsomt.
Ikke gjør det igjen. Jeg har sagt at havet er farlig.
God morgen, sir.
Salvatore, hvordan går det med familien?
Det går bra. Forresten, jeg har post til deg. Her.
Hvorfor sender de det hit? Jeg flyttet for et år siden.
-Jeg tar det på vei ut. -Perfekt.
-Klar for kampen? -Klar som et egg!
-Tviler ikke. Sees senere. -Sees.
Hei.
-Kommer du nå? -Hvor er barna?
De gjør seg klare.
Barn?
Hei, pappa.
Mamma kjøpte nye svømmeføtter til meg.
Bra. Har dere maskene?
-Jeg henter dem. -Ekstra badedrakt også. Fort.
-Giovanni, kan du skynde deg? -Hei.
Jeg er så lei for det med advokaten min.
Han var brutal. Beklager.
Det blir alltid brutalt med advokater. Det suger.
Takk for at du oppklarte saken rundt ulykken min.
Takk for det.
Det er en grense for alt. I hvert fall for meg.
Ja.
Når drar du?
Klokken åtte.
Kjøpte du mat til barna?
Selvsagt. Hvorfor spør du?
-Jeg bare sjekker. -Ja.
-Jeg vet hvordan du kan være. -Ja. Du sjekker hele tiden.
-Kom og si ha det til mamma! -Vi kommer!
Ha det.
Når kommer du tilbake?
På tirsdag. Oppfør dere.
-Ok. -Ha det.
-Kom. -Ha det.
-Ring meg senere så jeg kan si god natt. -Ja.
Vi fikk en til! Den er fin. Den er lilla!
Så nå har vi 14 stykker!
Se så stor den er. Kom igjen.
La kråkebollene være. Kom.
Vi lager spagetti med dem i kveld.
Hei, dere! Fikk dere fangst?
Pappa, det er onkel Nicola!
Hei, Nico.
Hei, Pietro. Kom du tilbake tomhendt som vanlig?
Nei, vi fanget 41 kråkeboller.
Flott!
-Onkel Nicola, kan vi gå på båten din? -Ja visst.
Men dere må få lov av faren deres først.
-Pappa, vær så snill. -Nei. Det kommer ikke på tale.
-Ikke kall ham onkel. Han er ikke det. -Kom igjen, pappa.
-Nei. -Pietro. Fem minutter.
Vi kan ikke. Vi må gjøre ting.
Hvorfor? Bare fem minutter.
Hei, pappa! Fem minutter.
Fem minutter, ok? Så snart jeg er ferdig, drar vi.
Jeg er opptatt.
Selvsagt.
Kom igjen, barn! Vi drar.
Hei! Det er en skorpionfisk. Den brenner. Ikke rør den.
Dette er en breiflabb. Den er stygg, men god.
Så har vi havabbor og multefisk.
Og dette er mitt mesterverk.
-Se. -Den er skummel.
Båten din er mye større enn pappas. Heldige deg.
-Hei, Pietro. -Ja?
Kom og se kampen hos meg i kveld.
Jeg har storskjerm. Venner kommer. Vi steker fisken.
-Vær så snill, pappa. -Nei, jeg tar dem med hjem.
Selvsagt. Du er alltid så opptatt.
Etter at du ble far har du ikke lenger tid til dårlig selskap.
Det stemmer.
Barn, vet dere hvor glad jeg er i faren deres?
Kom igjen.
Vi drar.
Kom.
Jeg gikk forbi og ville se om du var hjemme.
-Santo, barna er her. -Bare to minutter.
Gå inn med dere.
Hva gjør du her?
Det vet du godt.
Pietro, jeg har ikke sett deg på månedsvis.
Tålmodigheten vår er slutt.
Huset er ikke til salgs. Jeg er ikke ferdig med renoveringen.
Du har ikke begynt engang.
Jeg har hatt problemer, men vi begynner igjen.
Ja vel? Hvordan skal du betale oss?
Leie ut rom til100 euro per natt? Du skylder 250 000 euro.
Hør her. Selg oss eiendommen, så er vi skuls.
-Huset er ikke til salgs. Ok? -Banken tar det uansett.
Vi får se.
Du er litt av en dust.
Du kan ikke komme uten å si fra. Vi hadde en avtale.
Du får pengene innen julen. Jeg trenger tid.
Greit.
Jeg skjønner.
Ha det.
Er dere der ennå?
Jeg ba dere gå inn. Kom igjen.
Slutt!
Stå stille et øyeblikk. Vent litt.
Pappa, skal han mannen kjøpe huset vårt?
Hva? Han skal ikke kjøpe noe.
Hvis han gjør det, kan du komme og bo hos oss og mamma?
Han tar ikke huset, og jeg skal ikke bo hos mamma.
Ok? Kom igjen, vi skyller av. Her.
Herregud.
-Få tørke deg. -Jeg er kald.
Pappa, det virker ikke.
Gio, du må trykke to ganger. Se.
-Vi drar. -Nei!
-Herregud! Vent! -Nei. Pappa! Nei!
-Nei, pappa! -Herregud!
Kom igjen. Putekrig!
-Ingen putekrig! Nei! -Kom igjen. Vær så snill.
Under dyna, nå. På tide å sove. Kom igjen.
Ok. Sånn, ja. Bra.
-God natt. -God natt, far.
Natta.
Labriola avanserer. Han beholder ballen.
Labriola taper igjen. Han mister ballen. Paponi sender til Botta.
Botta unngår Labriola.
Paponi er i posisjon, men tar ikke imot ballen fra Rubén Botta.
Bari er et lag som vet hvordan de beholder kontrollen.
Giovinco løper ut for å holde øye med Botta.
Maranesi blåser. Pucino skyter med høyrefoten!
Mål! Han scorer!
Pucino, i det 14. minutt, og Bari har tatt ledelsen med 1-0.
Versienti vil ha ballen.
Pucino. Versienti til Giovinco.
Pappa?
Giovanni.
Tilhengerne buer…
Våken ennå?
Det er et monster på rommet. Jeg er redd.
Et monster?
La oss kaste ut monsteret. Hvor er det?
I veggen.
-Er du sikker? -Ja.
Så? Hvor er monsteret? Vis meg.
Der. Ser du munnen?
Dette er bare grenene på trærne våre. Det er ikke et monster.
Vi kaster det ut uansett.
Ser du? Det er harmløst.
Gå og legg deg. Det er ikke et monster. Gå.
Legg deg under dyna.
Sånn.
Jeg er i det andre rommet. Ok?
Sov, du.
Se opp for ballen som Cheddira tar imot.
De beholder den. Cheddira skyter!
Kommer ikke forbi forsvareren,
som tvinger ham til å sette ballen i målstolpen…
Ballen går for høyt.
Dobbel fløyte. Første runde er over her på San Nicola.
Bari leder med to mål, takket være Pucino og Rubén Botta.
Giovanni? Bianca?
Kom igjen, dere.
Det er ikke morsomt, ok?
Giovanni!
Bianca!
Nå blir jeg snart sint!
Giovanni!
Bianca!
Unger, er dere her? Jeg hørte dere.
Bianca!
Giovanni!
Bianca!
Giovanni!
Unger!
Det er ikke morsomt. Kom frem!
Pappa blir skikkelig sint nå!
Giovanni!
Bianca!
ELENA
Elena. Hvor er du?
Jeg ankom nettopp.
Har dere det bra?
Pietro?
Elena, hør her.
Hva da?
Giovanni og Bianca. Jeg la dem.
Jeg så på fotballkampen.
Jeg gikk tilbake for å sjekke om de sov,
men de var ikke der.
Jeg finner dem ikke!
Hva mener du, finner dem ikke?
De er borte!
Hva er det du sier? De er sikkert bare…
De gjemmer seg sikkert bare.
Nei, jeg trodde også det. Jeg har lett overalt. Jeg finner dem ikke!
Vent. Det kan ikke være mulig. De må være et sted.
Hva kan jeg si?
-Pietro? -Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Du skremmer meg.
Har du lett overalt?
Det er som om de forsvant i løse luften.
Hallo? Elena?
Ok. Jeg tar første fly tilbake.
Greit? Ikke rør deg.
Og jeg kommer hjem.
Ok.
Giovanni!
Bianca!
Unger!
Hvor er de?
-Jeg finner dem ikke noe sted. -Hva mener du?
Hvordan mistet du barna våre?
-Vær så snill. -Ikke rør meg!
Har du ringt politiet?
-Ikke ennå. -Hva venter du på?
-Jeg ville bare vente på… -Hva da?
Det er midt på natten. De er to små barn. Hva faen?
Så du hørte absolutt ingenting?
Jeg sa jo at kampen sto på. Lyden var høy.
Du konsumerte øl og joint…
-Jeg skulle ikke latt dem være med deg. -Vær så snill.
Hvem er det?
-Hallo? -Hvem er det?
Barna dine er hos oss. De har det bra.
Vi vil ha 150 000 euro i kontanter, innen mandag klokken åtte.
Vi sier fra hvor du skal levere dem.
Ikke noe politi, ellers ser du dem aldri igjen.
Hallo?
Sa de 150 000 euro?
Innen mandag morgen.
-Bare ring dem tilbake. Ring dem tilbake! -Det er hemmelig nummer.
Hvem gjør dette mot meg?
Hvem faen gjør dette mot meg?
Jeg bare…
-Hvorfor gjør de dette? -Vi må…
Vi må finne barna våre. Ok?
-Du må finne barna våre. -Jeg skal skaffe pengene.
-Vi må skaffe pengene. -Jeg lot dem være hos deg i én natt. Ok?
Du må finne barna mine!
Vi må skaffe pengene.
Hvordan kan dette skje, Pietro?
Legg igjen en beskjed etter tonen.
Santo! Hva faen gjør du?
Er du gal? Hvordan skal jeg skaffe 150 000 euro på én dag?
Ta huset. Ok?
Du kan ta huset. Bare gi meg barna mine.
Ring meg tilbake. Vær så snill.
Skylder du penger, Pietro?
Nei, Elena. Nei.
Se på meg, og for en gangs skyld sier du meg sannheten.
-Det er sannheten. -Gambler du igjen?
Ikke begynn igjen. Jeg har ikke gjort det på årevis.
Vi skulle ikke ha kjøpt huset.
Skulle ønske jeg aldri hadde lånt deg penger.
Jeg støttet deg og drømmeprosjektene dine. For hva?
Mitt drømmeprosjekt? Så beleilig.
Og så begynte gamblingen, og det var den ene løgnen etter den andre.
Det er bare én person som har nok penger til dette.
-Nei. -Jo.
Nei. Glem det.
-Kanskje vår eneste mulighet! -Nei.
Jeg vil aldri be ham om penger!
Hvis ikke, gjør jeg det.
Jeg gjør det.
Jeg går. Vent her.
-Skal jeg ikke bli med? -Nei.
Jeg skal være rask.
Hei, Pietro.
Hva er krisen?
Jeg trenger hjelp.
Jeg må ha penger.
Det må være alvorlig for at du kommer til meg.
Det er det.
Jeg trenger 150 000 euro. Kontant.
Faen. Det er mye penger.
Det gjelder barna mine.
Hva skjedde?
Jeg kan ikke si det.
Pietro.
Har du gjort noe dumt?
Vi pleide å være som brødre, husker du?
Så endret ting seg.
Vi gikk forskjellige veier.
Nå er vi ikke venner lenger, for du skammer deg over meg.
Du tror du er bedre enn meg.
Kan du ikke hjelpe meg, bare si det, så går jeg.
Jeg skal hjelpe deg. Men jeg gjør det for barna.
Jeg ville gjort alt for Bianca og Giovanni.
Men du må gjøre en enkel jobb for meg.
Så gir jeg deg pengene.
Hvilken jobb?
En jobb. Ellers får du ikke lønn.
Jeg kan gi deg pengene innen i morgen tidlig.
Men jeg trenger jollen din.
Du må dra til Hellas, bortenfor Otrantostredet.
Tre timer med båt. Har du vært der?
Ja. Mange ganger. Hvor, mer spesifikt?
Jeg sender deg koordinatene senere.
Du drar ved solnedgang.
Du kommer til en liten havn med en taverna. Du kan ikke ta feil.
Du skal sette deg.
Og det er alt.
Er det alt?
Det er alt. Du skal slappe av.
Spis noe.
De lager fantastisk moussaka der.
Så venter du, uten å snakke med noen.
Noen vil ta kontakt.
-Noen? -Ikke stress, Pietro.
Noen vil ta kontakt. Bare følg instruksjonene. Ok?
Så laster de varene på jolla.
Nico, jeg er en far. Jeg har to barn.
Du har rett. Beklager.
Jeg glemte det.
Du er jo en eksemplarisk far.
-Jeg prøver. -Ja.
Jeg vet det, men du kom hit til rett tid.
Båten din er renvasket.
Du er renvasket. Ikke sant?
Du har ikke akkurat noe valg.
Greit.
Bra.
Når varene er lastet, betaler jeg i kryptovaluta.
De sjekker mobilen, og det er overstått.
Tre timer senere er du hjemme. Så enkelt er det.
Jeg vil ha halvparten av pengene nå.
Vi tar det senere.
Nico.
Det du ber meg om, er farlig.
Det er farlig for meg. Ok?
Du er en amatør. Jeg har aldri gjort noe slikt.
Uansett, hvis du ikke vil gjøre det…
Jeg er med.
Gi meg telefonen din.
Hvorfor det?
Har du hørt om mobiltårn? Telefonsporing?
Ser du? Du vet ikke en dritt om dette.
Og skru av GPS-en på båten.
Så?
Den drittsekken ville ikke gi meg pengene.
Fortalte du at barna er i fare?
Selvfølgelig.
Men han sa at jeg må gjøre en liten jobb i bytte.
Vent, hva? Når da?
I kveld. Han liker tanken på å ha kontroll over meg.
Nei. Det er bare tull.
-Jeg drar tilbake. -Elena, ikke.
Du vet at det ikke hjelper. Kom.
Du kan ikke gjøre det. Det er for farlig.
Jeg er nødt.
Har ikke noe valg.
Det var jeg som ødela.
Jeg må fikse det nå.
La oss dra.
Jeg må gå.
Jeg returnerer i morgen.
Innen klokken fire, senest fem.
De vil ha pengene før klokken åtte.
Ok.
Jeg er så lei meg for alt.
Jeg vil at vi skal bli enige. Ikke være fiender.
-Det er for vondt. -Nei.
Jeg var aldri fienden din. Det vet du.
Vi må tenke på barna.
Det blir tid til å tenke på oss.
Ikke slipp noen inn i leiligheten.
De folkene er gale.
-Ok. -Lov meg det.
Jeg lover det.
-Ha det. -Vær forsiktig.
-Unnskyld meg. -Ja?
Har du et ledig bord?
-Italiener? -Ja.
-Her. -Takk.
-Blir det bare deg? -Ja, bare meg.
Et øyeblikk.
POSEIDON RESTAURANT
Unnskyld meg.
Er dette den eneste restauranten på øya?
Vi er den eneste restauranten her. Bare Poseidon.
-Liker du dette stedet? -Det er nydelig. Havet er fantastisk.
Unnskyld meg. Jeg er også italiensk.
Jeg mistet telefonen i vannet.
Jeg må ringe kona mi. Det haster.
Kan jeg låne telefonen?
Her.
Takk. Du får den tilbake.
Takk.
Legg igjen en beskjed.
Elena.
Hør her. Jeg har ventet i timevis, men ingen dukket opp.
Kanskje noe har skjedd. Kanskje Nicola ombestemte seg.
Jeg har ikke telefonen med nummeret hans.
Ring ham. Spør ham hva jeg skal gjøre.
Hvorfor svarer du ikke?
Jeg ringer deg tilbake snart.
-Takk. -Bare hyggelig.
Tusen takk.
-Får jeg regningen? -Kommer.
Behold resten.
-Tusen takk. -Takk.
DRA HJEM IGJEN NÅ
Vi gjør det raskt. Kom igjen.
Ok? Vet du hvor du skal legge dem?
-Vet du det? -Ja.
Snakk høyt! Si navnet ditt og at du har alt.
Jeg er Pietro. Jeg har alt.
Ok. Nå må vi vente på betalingen.
Jeg kan ringe Nicola.
Hold kjeft!
La meg ringe Nicola.
Hold kjeft, sa jeg!
Stikk!
Å nei!
Mayday.
Båten Santa Lucia. Hører du?
Jeg trenger hjelp med motorstopp.
Mayday. Båten Santa Lucia.
-Jeg trenger hjelp. -Bruk kanal 16 til mayday-samtaler.
Dette er Otranto kystvakt. Vennligst bytt til kanal 12.
Båten Santa Lucia fra Circomare Otranto.
Hvor mange om bord? Noen skadde? Ser du noe ild rundt deg?
Ingen skadde eller ild. Jeg er den eneste om bord.
Mottatt. Vennligst oppgi koordinatene for posisjonen din.
Det skal jeg.
-Er alt i orden? -Det går bra.
-Takk. -Det er jobben vår.
-Skjedde noe annet i mellomtiden? -Ingenting.
Sjekk om båten tar inn vann.
Skal bli.
Ingen lekkasje i baugen.
-Se på motoren. -Ja.
-Sersjanten er mekaniker. -Godt å vite.
Har dette skjedd før?
Nei, aldri.
Kan jeg få se førerkortet og båtsertifikatet?
-Ja visst. -Takk.
Her.
Hva har skjedd der?
Ingenting. Jeg skadet meg da jeg prøvde å fikse motoren.
-Trenger du legehjelp? -Nei, takk.
Hvorfor er du her ute om natten?
-Jeg var på fisketur. -Jeg skjønner.
Du har ikke noe fisk her.
Nei. Jeg har ikke hatt fiskelykke i kveld.
Takk.
Båten kan seile med minimum motorkraft.
Hva skjedde?
En klemme i motorsystemet løsnet.
Litt drivstoff rant ut på turbinen og startet nesten en brann.
Sersjant, bli her med ham i tilfelle han trenger hjelp.
Vi seiler sammen til Otranto.
Otranto? Jeg må dra til Bari.
Beklager. Båten kommer ikke til Bari i denne tilstanden.
Otranto er nærmeste havn. Ikke vær redd. Vi seiler trygt.
Kom igjen.
Ta det rolig.
Kan vi ikke kjøre litt fortere?
Jeg sa jo at det er farlig å øke turtall.
Slapp av. Vi er der snart.
-Jeg må til Bari fort. -Vi er nesten fremme.
-Jeg må gå. -Vi må på stasjonen.
Ja. Jeg kommer i morgen. Dokumentene er der. Takk!
-Jeg venter på deg i morgen, da! -Ok.
-Bari? -Sett deg inn.
Takk.
Legg igjen en beskjed.
Elena.
Jeg støtte på noen problemer.
Ikke noe alvorlig.
Jeg kommer rett hjem.
Ok?
Tusen takk.
Ikke noe problem.
Giovanni! Bianca!
Taxi!
Hei! Er du sprø som krysser sånn?
Beklager.
-Trenger du hjelp? -Nei.
Hvem er du?
-Er Nicola her? -Hvem?
-Nicola. -Nå?
-Jeg må treffe ham. -Vent her.
Beklager. Vent litt.
Hei!
-Du dreit på deg. -Hva faen, Nico!
Er du alene? Er du det?
-Ja, jeg er alene. -Kom igjen, da. Flytt deg.
Kom. Ta deg litt kokain.
-Ta det vekk. Jeg har sakene dine. -Kom igjen!
Vi snakker ikke forretninger nå. Slapp av. Kom igjen. Drikk noe.
Alle sammen, dette er barndomsvennen min.
Vi har kjent hverandre lenge, men han har forandret seg.
Han er ikke glad i meg lenger. Ikke sant?
Nico, jeg ble nesten arrestert.
Jeg er trøtt. Sjekk sakene og gi meg pengene.
Hei! Jeg har bare 20 minutter igjen. Vær så snill.
Det holder!
Jeg gjør det for deg. Du ser opprørt ut. Du må slappe av.
-Jeg er opprørt. Ja. -Hvorfor det? Alt ordnet seg.
Er du ikke fornøyd?
Jeg er begeistret. Sjekk dette og gi meg pengene. Vær så snill.
Du har rett.
Følg meg.
Her. Se om alt er der.
Nå har du grunn til å være opprørt.
-Hva faen, Nicola? -Jeg er snill, og du behandler meg sånn?
Du kan ikke mene det.
Hva tror du?
-Slipp den jævla pistolen. -Hei!
Du ser alltid ned på meg. Du er ikke bedre enn meg.
-Du tok dine valg. Jeg tok mine. -Elena tok dem for deg.
Hun vet ikke en dritt om folk som oss.
Du mistet dyden i kveld. Nå er vi samme ulla igjen.
Jeg er lei for det.
-Du peker med en pistol. -Ja.
-Hva? -Ja. Hvorfor?
-Jeg har hatt en tøff dag. -Å ja?
-Jeg er ikke i humør. Slutt. -Vi skal leke en lek.
I stedet for 150 000 euro, gir jeg deg det dobbelte.
Men la meg trekke av, så ser vi om jeg tuller.
Tre hundre, ok?
Ikke i hjertet.
Ingen beløp er store nok til å betale deg tilbake.
I beinet. Tar du sjansen på å få en kule i beinet?
Hvis jeg bløffer, betyr det at pistolen er falsk eller uladet. Hva sier du?
Jeg vil bare ha barna mine tilbake. Ok?
-Vær så snill. -"Jeg vil dra til barna mine."
Du er så skuffende.
Jeg har fått nok!
Hvor faen er pengene?
I bagen under pulten. Telefonen din er der også.
Faen.
Nei.
Det går bra. Det er i orden.
Hei, pappa.
-Hva har skjedd? -Er det blod?
-Hva gjør dere her? -Hva mener du? Vi spiser frokost.
Det er fridag i dag, husker du?
Herregud!
Når kom dere tilbake? Hva? Hvem tok dere med hjem?
Vi var hjemme i går, pappa.
Nei, vennen. Det er ikke sant. Dere var ikke hjemme i går.
Vi spilte hele ettermiddagen.
Vi så en film og la oss, som vanlig.
-Hva er galt? -Det stemmer ikke.
Hva gjør du her?
-Elena. -Hva har skjedd med deg?
Når kom de tilbake?
Det var et mareritt.
Båten fikk motorstopp.
Jeg ringte kystvakten og tok en buss. Trodde ikke jeg skulle rekke.
Ro deg ned. Rekke hva da?
Rekke løsepengene. Hvorfor tok du ikke telefonen?
Jeg la den igjen her.
La du den igjen her?
-Jeg ringte deg, og du svarte ikke! -Ok.
Unger. Kom.
La meg snakke med faren deres litt. Gå.
Vil du fortelle hva som skjer? Du ser ille ut.
Fortell meg, du!
Jeg tok med ti kilo kokain fra Hellas
for å få penger til å betale løsepengene!
Jeg kom tilbake, og barna er her? Hva faen?
Hvilke løsepenger?
Hør her. Jeg har 150 000 euro. I kontanter. Ser du? Hæ?
Ok, hør på meg.
Ingen kidnappet barna våre. Du så dem nettopp.
De er trygge. De har vært her med meg. Greit?
Hvorfor snakker du om dop og har 150 000 euro i kontanter?
Nicola ga dem til meg. Det var din idé å be ham om penger!
Du høres delirisk ut.
Du høres gal ut.
Nei, jeg er ikke gal. Hva skjer? Spiller du et spill?
Prøver du å gjøre meg gal?
Det er et spill.
Nei, jeg spiller ikke noe spill.
Du kom nettopp inn og fortalte at du smuglet dop fra Hellas til Italia.
-Og noen betalte deg 150 000 euro. -Du vet det stemmer!
Du kjørte meg til havnen i går! Jeg dro ut med båten min.
Er du rusa?
Har du tatt noe?
-Hallusinerer du i mitt hus? -Vær så snill.
Jeg ber deg. Hvorfor gjør du dette mot meg?
Vi lette jo etter barna på gården.
-Snille… -Ikke rør meg.
Du får ikke røre meg.
Jeg aner ikke hva du snakker om. Ok?
Du må holde deg unna meg og barna mine. Du må dra.
For du skremmer meg, og du skremmer barna mine!
Stikk! Ta med deg dritten din!
Nei. Hva er dette?
Herregud, du er ikke frisk.
Du har blitt helt gal.
Ut av mitt hus.
Ut av mitt hus før jeg ringer politiet!
Jeg ringer til politiet!
Kom deg ut!
Hva feiler det deg?
Kom deg ut.
-God morgen. -Hei. Fyll opp tanken.
-Hvor mye? -Femti.
-Takk. -Takk. Ha det.
NÅR HENTER DU BARNA?
Jeg tok med ti kilo kokain fra Hellas
for å få penger til å betale løsepengene,
og barna er her? Hva faen?
Hva faen…
Hvilke løsepenger?
Hør her. Jeg har 150 000 euro i kontanter. Ser du?
DENNE MELDINGEN ER SLETTET
Pietro, jeg har ikke noe annet valg.
Jeg må gjøre det rette for barnas sikkerhet.
Jeg tar dem med til New York.
Flyet går klokken ni.
Møt meg på flyplassen og signer på samtykkepapirene.
Hvis du ikke gjør det, må jeg bruke opptaket mot deg.
Ta telefonen.
Elena.
Hva faen er dette?
Hva er dette for noe tøv?
Gjorde du opptak?
Utpresser du meg?
Ta telefonen, da!
-Se hvem som er her! -Pappa!
Ser du, pappa? Jeg traver.
Jeg også.
Skal vi dra hjem med deg i dag?
Mamma sa hun skulle hente oss.
Hør her, unger.
Jeg kom for å spørre om noe viktig.
Husker dere at dere bodde hos meg på gården?
Pappa, nå igjen?
-Jeg vet ikke. -Vet du ikke, Giovanni?
Husker dere at jeg la dere?
Vi tok en dusj, og jeg så fotballkampen på tv.
Så våknet du og sa at du var redd for monstre.
Husker du det?
-Ja. Kanskje jeg gjør det. -Ja.
Kan vi få pizza i dag, pappa? Jeg er sulten.
Ja, greit.
Bianca, husker du det?
Du sov hos meg og våknet hos mamma.
Ja.
-Bra. Hentet noen dere? -Pappa, slutt! La oss være.
Gjør et forsøk. Kom noen for å hente dere?
-Noen? Jeg vet ikke. -Hvordan går det an? Prøv å huske det!
Dere sovnet hos meg og våknet hos mamma, ikke sant?
Svar meg.
Hvorfor er du sånn?
Jeg husker at vi var hos mamma, som alltid.
Du sa nettopp at du husket!
Hva gjør du her?
Jeg ba deg holde deg unna oss. Gå og sett dere i bilen.
Jeg vil bare vite hva som skjedde i går kveld.
Og høre det fra dem.
Vet du at du kan havne i fengsel?
Hvorfor tok du opp samtalen?
Utpresser du meg?
Nei. Jeg gjør bare nødvendige tiltak for å beskytte meg selv og barna mine.
Og om du liker det eller ikke, står jeg ikke til rette for deg mer.
Hør nøye etter.
Du tar ikke med barna noe sted. Oppfattet?
Greit. Da sender jeg opptaket til advokatene mine,
og en dommer kan få avgjøre saken.
Du lurte meg i fella.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg er på vei til flyplassen.
Flyet går om to timer.
-Den virker ikke. -Du må trykke to ganger. Se.
-Ja? -Salvatore, det er Pietro.
-Hva kan jeg hjelpe deg med? -Beklager, jeg trenger nøklene.
-Med en gang. -Takk.
Sir.
Kona mi skal dra, men glemte Biancas legitimasjon.
Ok. Skynd deg, ellers mister de flyet.
-Jeg tar dem med rett tilbake. -Ja.
OKSYKODON
OFFISIELL RESEPT
Elena. Jeg signerer de papirene.
Jeg kommer. Vent på meg.
Jeg kom nettopp.
Har dere det bra?
Siste opprop for avgang AZ1435 til Roma.
-Pappa! -Hei, pappa. Blir du med oss?
Hei, barn.
Pappa kom for å signere papirene så vi kan dra til USA.
Fort, vi er sene.
UTREISETILLATELSE
Endring i planene, barn. Mamma drar alene.
-Dere blir hos meg. -Hvorfor drar mamma alene?
Det er et problem med passene deres. Dere kan ikke dra.
Så vi skal ikke til USA?
Nei. Men hør på meg nå.
Sitt der litt mens jeg snakker med mamma.
Som sagt er vi sene. Du må signere papirene.
Det holder, Elena. Jeg vet hva du har gjort.
Gjør du det? Hva har jeg gjort?
Du dopet ned barna våre.
Jeg fant pillebrettet som fløt i toalettet.
Du kunne ha drept dem.
Du går på det flyet alene.
Ellers anmelder du meg? Dine barns mor?
Ja, akkurat.
Synd ingen vil tro på en mann som deg.
Se på deg. Du er helt føkka!
Jeg snakket med en lege.
Sporene av opiatene sitter lenge i håret.
Dra, så anmelder jeg deg.
Jeg tester barnas hår i New York.
De var aldri i fare. Jeg visste hva jeg gjorde.
Det du gjorde var veldig alvorlig.
Hadde jeg noe valg?
Du ville aldri inngå kompromisser eller bli enig.
Jeg hadde ingen utvei.
Det er ikke mitt liv.
Jeg kan ikke leve slik lenger.
Du er ikke til å tro.
Du løy for meg. Du spilte skuespill.
Du fikk meg til å hjelpe en langer og satte barnas liv i fare.
Og du utpresset meg.
Ting kom litt ut av kontroll.
Du skulle ikke jobbe for Nicola.
Du måtte få skitne penger. Jeg ville aldri ha satt deg i fare.
Jeg vil ikke forlate barna.
Du har ikke noe valg.
Jeg gir deg en utvei.
Vet du hvorfor?
For jeg vil ikke at de skal vite hva moren deres gjorde mot dem.
Unger!
Si ha det til mamma.
Nei.
Jeg vil ikke at du skal dra.
Det går bra.
-Når kommer du tilbake? -Snart.
Vi sees snart.
Pietro.
Det kysset.
Det var ikke en løgn.
Så…
Dagen i dag var komplisert nok. Dere trenger ikke gå på skolen i morgen.
Virkelig? Ikke skolen?
Riktig, og i 24 timer kan dere gjøre hva dere vil.
Virkelig? Hva er klokken nå?
Klokken er åtte.
Så vi kan gjøre hva vi vil til klokken åtte i morgen kveld?
Ikke hva som helst.
-Nesten hva som helst. -Ok.
Vi kan løpe om kapp.
-Jeg skal slå deg! -Ikke løp. Ro ned.
-Santo? -Hei, Pietro.
Hva er meldingen du sendte meg? Var du full?
Hva faen tenkte du på? Jeg sier dette bare én gang.
-Vi rører ikke barn. -Beklager. Jeg hadde en tøff dag.
-Ok. -Jeg har pengene dine.
-Endelig. -Kom og hent dem.
-Jeg tar den først! -Nei, jeg!
Kom hit!
Jeg vil velge film.
Jeg vil det.
Kom hit.
BASERT PÅ "SÉPTIMO" AV PAXTI AMEZCUA
Tekst: Maria Schrattenholz