Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DISPĂRUȚI ÎN NOAPTE
- Unde sunt? - Unde-s copiii?
Unde sunt?
Giovanni?
Bianca?
În America, aveam o carieră.
Aici, în Italia, n-am putut s-o iau de la capăt.
Nu vorbesc italiana destul de bine ca să am grijă de pacienții mei.
- Ce lucrați în America, dnă Walgren? - Eram psihoterapeut.
Specializată în PTSD.
Sindromul de stres post-traumatic.
Aici, în Bari, am fost doar mamă și mi-a plăcut.
Dar mi-a fost foarte greu.
În America, aveam o carieră, o viață.
Mi-e foarte dor de prieteni și de rude.
- Giovanni! - Bianca!
Știu că v-a împrumutat o sumă mare ca să cumpărați o fermă veche.
Amândoi ne-am dorit asta. Nu doar eu.
Voiam s-o transformăm în pensiune. Începuserăm renovările.
Capitalul pentru această afacere provenea în întregime de la clienta mea.
În timp ce renovarea era în desfășurare, nu e un secret
că dl La Torre juca jocuri de noroc, acumulând datorii uriașe.
Atunci trebuie să adaug că dna Walgren,
având acces la anumite medicamente datorită profesiei sale,
în trecut a devenit dependentă de opiacee.
Dați-mi voie să spun ceva.
Soția mea a avut un accident auto în Statele Unite.
Prin urmare, i s-au prescris analgezice puternice, care dau dependență.
Aș spune că avem o imagine completă. Declar ședința închisă.
Voi numi un consultant tehnic care să examineze profilul cuplului
și să evalueze cu atenție procedurile de custodie.
Giovanni!
Nu ne-ați găsit!
Nu e amuzant!
Să nu mai faceți asta! V-am spus că marea e periculoasă.
Bună dimineața, dle!
Salvatore, ce faci? Cum e familia ta?
Bine. Apropo, am niște plicuri pentru dv. Poftiți!
De ce le tot trimit aici? M-am mutat de un an.
- Le iau când plec. - Perfect!
- Gata de meci? - De trei zile nu dorm!
- Sunt sigur! Pe mai târziu! - Pe mai târziu.
Bună!
- Acum se vine? - Și copiii?
Se pregătesc.
Copii?
Bună, tată!
Mama mi-a cumpărat înotătoare noi.
Bine. Ați luat măștile?
- Mă duc după ele. - Și slip de schimb. Repede!
Giovanni, te miști odată?
Îmi pare rău pentru avocatul meu. A fost brutal. Îmi pare rău.
Avocații fac ca totul să fie brutal. E nasol.
Mersi că ai clarificat cazul accidentului meu.
- Apreciez. - Toate au o limită. Eu așa cred.
Da.
La ce oră pleci?
La opt.
Ai luat mâncare pentru copii?
Desigur. De ce întrebi?
- Verific doar. - Da.
- Știu cum poți fi. - Da. Tu verifici mereu.
- Veniți s-o salutați pe mama! - Venim!
Pa!
Când te întorci?
Marți. Să fiți cuminte, da?
- Bine. - Pa!
- Haideți! - Pa!
- Sună-mă diseară, să le spun noapte bună. - Da.
Încă unul! E din cei buni. E mov.
Deci avem… 14!
Uite ce mare e! Du-te.
Lasă aricii de mare. Hai aici.
Diseară facem spaghete cu ei.
Prieteni! Ați prins ceva?
Tată, e unchiul Nicola!
Bună, Nico!
Bună, Pietro! V-ați întors cu mâna goală, ca de obicei?
Nu, am prins 41 de arici de mare.
Grozav!
- Unchiule Nicola, putem urca în barca ta? - Sigur!
Dar trebuie să-i cereți voie tatălui vostru.
- Tată, te rog! - Nu. Nici nu discut.
- Nu-i spuneți unchi, că nu e. - Haide, tati, te rog.
- Nu. - Pietro. Cinci minute!
Nu putem. Trebuie să plecăm.
De ce? Doar cinci minute.
Hai, tată! Cinci minute.
Cinci minute, bine? Imediat ce termin aici, plecăm.
Scuze, dar sunt ocupat.
Desigur.
Haideți, copii! Veniți!
E un pește-scorpion. Înțeapă. Nu-l atingeți.
Ăsta e pește-undițar. E urât, dar gustos.
Mai sunt bibani de mare, chefali.
Iar asta e capodopera mea.
- Vedeți? - Te bagă-n sperieți.
Barca ta e mai mare decât a lui tati. Norocul tău.
- Pietro! - Da?
Veniți să vedeți meciul la mine diseară.
Am un televizor mare. Vin prietenii. O să gătim peștele.
- Te rog, tată, spune „da”. - Nu, Nico, vă duc acasă.
Desigur. Tu ești mereu ocupat.
De când ai devenit tată, nu mai ai timp de anturaje rele.
Chiar așa.
Copii, știți cât de mult îl iubesc pe tatăl vostru?
Haideți!
Să mergem!
Haideți!
Eram în trecere și voiam să văd dacă ești acasă.
- Sunt copiii aici, Santo. - Două minute!
Intrați, vă rog!
Ce cauți aici?
Știi de ce am venit.
Pietro, nu te-am văzut de luni de zile.
Nu mai avem răbdare.
Ascultă, casa nu e de vânzare. N-am terminat renovarea.
Nici măcar n-ai început-o.
Am avut probleme, dar reîncepem.
Chiar așa? Și cum ne faci rost de bani?
Dai camerele cu 100 de euro pe noapte? Sunt 250.000 de euro.
Ascultă-mă. Vinde-ne proprietatea și suntem chit.
- Casa nu e de vânzare. Da? - Ți-o ia banca oricum.
Mai vedem.
Ce idiot ești!
Să nu mai vii fără să anunți. Aveam o înțelegere.
Vă dau banii până la Crăciun. Am nevoie de timp.
Bine.
Am înțeles.
Pa!
Ce faceți acolo?
V-am spus să intrați în casă. Haideți!
Termină!
Nu vă mai mișcați puțin, vă rog. Stați.
Tată, omul ăla o să cumpere casa noastră?
Ce vorbești? Nu cumpără nimic.
Dacă o cumpără, poți să stai cu noi la mama?
Nu ia casa, iar eu nu mă întorc la mama.
Bine? Hai să ne clătim. Așa.
Vai, Doamne!
- Să te uscăm. - Mi-e frig.
Tată, nu merge.
Gio, trebuie să apeși de două ori. Uite.
- Hai! - Nu!
- Dumnezeule! Așteaptă! - Nu, tată! Nu!
- Nu, tată! - Dumnezeule!
Hai, bătaie cu pernele!
- Fără bătăi cu pernele! Nu! - Hai! Te rog!
Treceți sub așternuturi. La culcare! Haideți!
Bine. Poftim! Așa.
- Noapte bună! - Noapte bună!
Noapte bună!
Labriola avansează. Păstrează mingea.
Tot Labriola. Pierde mingea. Paponi îi pasează lui Botta.
Botta îl driblează pe Labriola.
Paponi e pe poziție, dar nu prinde pasa de la Rubén Botta.
Bari e o echipă care știe să păstreze controlul mingii.
Giovinco se detașează ca să-l supravegheze pe Botta.
Maranesi fluieră. Pucino șutează cu piciorul drept!
Gol! Înscrie!
Pucino, în minutul 14, iar Bari preia conducerea, 1-0.
Versienti vrea mingea.
Pucino. Versienti către Giovinco.
Tată?
Giovanni.
Suporterii huiduie…
Încă nu dormi?
E un monstru în camera mea. Mi-e frică.
Un monstru?
Hai să dăm afară monstrul. Unde l-ai văzut?
În perete.
- Ești sigur? - Da.
Deci? Unde e monstrul? Arată-mi!
Acolo. Vezi gura?
Sunt doar crengile copacilor noștri. Nu e un monstru.
Să-l alungăm, totuși.
Vezi? E inofensiv.
Du-te la culcare! Nu e un monstru. Haide!
Treci sub plapumă.
Așa.
Voi fi în cealaltă cameră. Bine?
Culcă-te!
Atenție la mingea recuperată de Cheddira.
N-o scapă. Cheddira șutează!
Nu poate trece de fundaș,
care îl obligă să trimită mingea în bară…
Mingea trece prea sus.
Fluier dublu. Prima repriză e gata, aici, la San Nicola.
Bari conduce cu două goluri, datorită lui Pucino și Rubén Botta.
Giovanni? Bianca?
Haideți!
Nu e amuzant.
Giovanni!
Bianca!
Încep să mă enervez!
Giovanni!
Bianca!
Copii, sunteți aici? V-am auzit.
Bianca!
Giovanni!
Bianca!
Giovanni!
Copii!
Nu e amuzant. Ieșiți!
Tata se va supăra tare acum!
Giovanni!
Bianca!
Elena. Unde ești?
Tocmai am ajuns.
Ce faceți?
Pietro?
Elena, ascultă!
Ce?
Giovanni și Bianca. I-am pus la culcare.
Mă uitam la meci,
apoi m-am întors să văd dacă dormeau,
dar nu erau acolo.
Nu-i găsesc, Elena!
Cum adică nu-i găsești?
Au dispărut!
Ce vrei să spui? Probabil că doar…
se ascund pe undeva!
Nu. Așa am crezut și eu. Am căutat peste tot. Nu-i găsesc.
Stai! Nu se poate. Trebuie să fie undeva.
Nu știu ce să spun.
- Pietro? - Nu știu ce să spun.
Începi să mă sperii.
Te-ai uitat peste tot?
Parcă au intrat în pământ.
Alo? Elena?
Bine. Iau primul zbor înapoi.
Bine? Să nu te miști.
Vin acasă.
Bine.
Giovanni!
Bianca!
Copii!
Unde sunt?
- Nu-i găsesc. Am căutat peste tot. - Cum adică?
Cum ne-ai pierdut copiii?
- Te rog. - Nu mă atinge!
Ai chemat poliția?
- Nu încă. - Ce mai aștepți?
- Voiam să aștept… - Ce?
E miezul nopții. Sunt doi copii mici. Ce dracu' vorbești?
Deci n-ai auzit nimic? Nimic?
Ți-am spus că mă uitam la meci. Era gălăgie.
Ai băut trei beri, ai fumat două jointuri… Nu trebuia să-i las cu tine.
Te rog. Bine?
Cine e?
- Alo? - Cine e?
Copiii voștri sunt cu noi. Sunt bine.
Vrem 150.000 de euro, în numerar, până luni, la ora 20:00.
Vă spunem unde să-i lăsați.
Fără polițiști, altfel n-o să-i mai vedeți.
Al…
A spus 150.000 de euro?
Până luni dimineață.
- Sună înapoi! - A sunat cu număr ascuns.
Cine-mi face asta?
Cine naiba îmi face asta?
Chiar nu…
- De ce îmi fac asta? De ce? - Trebuie să…
Trebuie să ne găsim copiii. Bine?
- Trebuie să ne găsești copiii. - O să găsesc banii.
- Trebuie să găsim banii. - I-am lăsat cu tine o noapte. Bine?
Trebuie să-mi găsești copiii!
Trebuie să găsim banii.
De ce se întâmplă asta, Pietro?
Lăsați un mesaj după semnalul sonor!
Santo! Ce naiba faceți?
Ați înnebunit? Cum dracu' să găsesc 150.000 de euro într-o zi?
Luați casa, bine?
Vă dau casa mea. Dar dați-mi copiii înapoi.
Sună-mă înapoi. Te rog.
Datorezi bani, Pietro?
Nu, Elena.
Te rog, uită-te la mine și, măcar o dată, zi-mi adevărul.
- Ăsta e adevărul. - Iar pariezi?
Te rog, nu începe iar. Știi că n-am făcut-o de ani buni.
Nu trebuia să cumpărăm casa asta. Aș vrea să nu-ți fi împrumutat banii.
Ți-am susținut proiectele și visurile. Pentru ce?
Acum e proiectul meu. Convenabil.
Apoi au început jocurile de noroc și minciunile s-au ținut lanț.
Știi că un singur om are atâția bani.
- Nu. - Ba da.
Nu. Las-o baltă!
- Poate fi singura variantă. - Nici vorbă.
Nu-i voi cere niciodată bani!
Dacă tu nu, o fac eu.
O fac.
Mă duc eu. Așteaptă aici.
- Sigur nu vrei să vin? - Da. Sunt sigur.
Vin repede!
Pietro!
Care e urgența?
Am nevoie de ajutorul tău. Am nevoie de bani.
Trebuie să fie foarte grav dacă ai venit la mine.
Este. Am nevoie de 150.000 €, bani gheață.
La naiba! Sunt mulți bani, știi?
E despre copiii mei.
Ce s-a întâmplat?
Nu pot să-ți spun.
Pietro.
Ai necazuri?
Eram ca frații, mai știi?
Apoi lucrurile s-au schimbat.
Am luat-o pe căi diferite.
Acum nu mai suntem prieteni, fiindcă ți-e rușine cu mine.
Te crezi mai bun ca mine?
Nico, dacă nu mă poți ajuta, spune-o și plec.
Te ajut. Dar o fac pentru copii.
Aș face orice pentru Bianca și Giovanni.
Dar trebuie să faci o treabă simplă pentru mine.
Apoi îți dau banii.
Ce treabă?
O treabă. Dacă nu lucrezi, nu faci bani.
Îți pot da banii până mâine-dimineață.
Dar am nevoie de barca ta.
Trebuie să mergi în Grecia, dincolo de strâmtoarea Otranto.
Trei ore cu barca. Ai mai fost?
Da. De multe ori. Unde, mai precis?
Îți trimit coordonatele mai târziu, bine?
Pleci la apus.
Vei ajunge într-un mic port cu o tavernă. N-o poți rata.
O să stai jos.
Și asta e tot.
Asta e tot?
Asta e. Te relaxezi.
Mănânci ceva.
Acolo se face o musaca grozavă.
Apoi aștepți, fără să vorbești cu nimeni.
Te va contacta cineva.
- Cine? - Nu te stresa, Pietro.
Te va contacta cineva. Tu doar urmează instrucțiunile. Bine?
Apoi vor încărca marfa pe barca ta.
Nico, sunt tată. Am doi copii.
Ai dreptate. Îmi pare rău.
Am uitat.
Ești un tată exemplar, nu?
- Încerc să fiu. - Da.
Știu, dar ai venit aici la momentul potrivit, înțelegi?
Barca ta e curată.
Tu ești un om curat. Nu?
În plus, ce alte variante ai?
Bine.
Bravo!
După ce se încarcă marfa, voi plăti în criptomonedă.
Ei vor verifica pe telefon și gata.
Trei ore mai târziu, ajungi acasă. E atât de simplu.
Vreau jumătate acum și jumătate după.
Când te întorci. E mai bine.
Nico.
E periculos ce-mi ceri să fac.
E periculos pentru mine. Nu?
Tu ești începător. N-ai mai făcut așa ceva.
Oricum, dacă nu vrei s-o faci…
Bine.
Dă-mi telefonul!
De ce?
Ai auzit de turnuri GSM? De urmărirea telefonului?
Vezi? Nu știi nimic despre asta.
Și oprește sistemul GPS al bărcii.
Deci?
Nimic. Idiotul ăla n-a vrut să-mi dea banii.
I-ai zis că-s pentru copii? Că sunt în pericol?
Sigur că da. A spus că trebuie să fac ceva în schimb. O treabă mică.
Stai așa! Când?
Diseară. Îi place ideea de a mă controla.
Nu. E o porcărie!
- Mă întorc. - Elena, te rog!
N-ar folosi la nimic. Haide!
Nu poți s-o faci. E prea periculos.
Trebuie s-o fac.
N-am de ales.
Eu am dat-o în bară.
Trebuie s-o îndrept acum.
Haide!
Trebuie să plec.
Mă voi întoarce mâine.
Până la patru, cel mult cinci.
- Au spus că vor banii până la ora 20:00. - Bine.
Bun.
Îmi pare tare rău pentru tot.
Vreau să cădem la pace. Nu vreau să fim dușmani.
- E prea dureros. - Nu.
Nu ți-am fost niciodată dușman. Știi prea bine.
Trebuie să ne gândim la copii.
Vom avea timp să ne gândim la noi.
Nu lăsa pe nimeni să intre în apartament, te rog.
Oamenii ăia sunt nebuni.
- Bine. - Promite-mi.
Promit.
- Pa! - Ai grijă.
- Scuză-mă. - Da, vă rog.
Ai o masă?
- Italian? - Da.
- Vă rog. - Mulțumesc.
- Singur? - Da, singur.
O clipă.
RESTAURANTUL POSEIDON
Scuză-mă.
Ăsta e singurul restaurant de pe insulă?
Doar noi suntem aici. Doar Poseidon.
- Îți place locul ăsta? - E minunat. Marea e uimitoare.
Scuzați-mă. Și eu sunt italian.
Mi-am scăpat telefonul în apă.
Trebuie să-mi sun soția. E urgent.
Mă lăsați să dau un telefon?
Poftim.
Mersi. Ți-l dau înapoi imediat.
Mersi.
Vă rugăm să lăsați un mesaj.
Elena.
Ascultă. Am așteptat ore întregi, dar nu a venit nimeni.
Poate s-a întâmplat ceva. Poate Nicola s-a răzgândit.
Nu am telefonul cu numărul lui.
Sună-l. Întreabă-l ce să fac.
De ce nu răspunzi?
Ține telefonul aproape. Te sun eu.
- Mersi. - Cu plăcere.
Mulțumesc mult!
- Nota, vă rog. - Imediat!
Păstrează restul.
- Mulțumesc mult! - Mersi.
ÎNTOARCE-TE ACASĂ ACUM
Să ne grăbim. Haide!
Bine? Știi unde să pui asta?
- Știi? - Da.
Vorbește! Spune-ți numele și că ai primit tot.
Eu sunt Pietro. Am primit tot.
Bine. Acum trebuie să așteptăm plata.
Îl pot suna pe Nicola.
Gura!
Dă să-l sun pe Nicola.
Am zis să taci!
Du-te!
Nu!
S.O.S.
Barca Santa Lucia. Recepționați?
Am nevoie de ajutor. Motorul e defect.
S.O.S. Barca Santa Lucia.
- Am nevoie de ajutor. - Pentru urgențe, folosiți canalul 16.
Aici Paza de Coastă din Otranto. Schimbați pe canalul 12.
Barca Santa Lucia de la Circomare Otranto. Câți oameni sunteți la bord? Vreun rănit?
Vedeți flăcări în jur?
Niciun rănit. Fără flăcări. Sunt singur la bord.
Recepționat. Vă rog să ne dați coordonatele poziției.
Imediat.
- E totul în regulă? - Da.
- Mersi că ați venit. - Sigur.
- S-a mai întâmplat ceva între timp? - Nimic.
Sergent, verifică dacă barca ia apă.
Imediat!
Nicio scurgere la proră.
- Uită-te la motor. - Bine.
- Sergentul e mecanic. - Ce bine!
V-a mai făcut probleme?
- Nu. E prima dată. - Îmi dați permisul și talonul bărcii?
- Sigur. - Mersi.
Poftiți!
Ce ați pățit la braț?
Nimic. M-am rănit când încercam să repar motorul.
- Aveți nevoie de îngrijiri medicale? - Nu.
De ce navigați noaptea?
- Pescuiam. - Înțeleg.
Nu văd niciun pește aici.
Da. A fost o noapte cu ghinion, de fapt.
Mersi.
Barca poate naviga cu motorul subturat.
Ce s-a întâmplat?
S-a desprins o clemă de etanșare de la sistemul de alimentare.
Niște combustibil s-a vărsat pe turbină și aproape a pornit un incendiu.
Sergent, rămâi cu domnul, în caz că are nevoie de ajutor.
Vă vom însoți până la Otranto.
Otranto? Trebuie să merg la Bari.
Îmi pare rău. Barca nu poate ajunge la Bari în starea asta.
Otranto e cel mai apropiat port. Nicio grijă. Vom naviga în siguranță.
Vă rog.
Ușurel.
Sigur nu putem merge mai repede?
V-am spus că e periculos s-o turați. Nu vă faceți griji. Ajungem imediat.
- Trebuie să ajung urgent în Bari. - Aproape am ajuns.
- Trebuie să plec. - Trebuie să mergem la birou.
Da. Vin mâine. Documentele sunt acolo. Mulțumesc!
- Atunci, vă aștept mâine! - Bine!
- Bari? - Urcați!
Mulțumesc.
Vă rugăm să lăsați un mesaj.
Elena.
Am întâmpinat probleme.
Nimic serios. Nu-ți face griji. Dar vin direct acasă.
Bine?
Mulțumesc mult!
Nicio problemă.
Giovanni! Bianca!
Taxi!
Ești nebun? Cum traversezi așa?
Scuze!
- Ai nevoie de ajutor? - Nu.
Cine ești?
- Nicola e aici? - Cine?
- Nicola. - Acum?
- Da, am întâlnire. - O clipă.
Scuze. Stai așa.
Hei!
- Ai făcut pe tine. - Ce naiba faci, Nico?
Ești singur? Da?
- Da, sunt singur. - Haide, atunci. Mișcă-te.
Vino. Trage o dată.
- Lasă aia. Ți-am luat lucrurile. - Haide!
Să nu vorbim de afaceri acum. Relaxează-te. Haide! Bea ceva.
El e prietenul meu din copilărie.
Ne știm de mult, dar s-a schimbat.
Nu mă mai iubește. Așa-i?
Nico, era să fiu arestat.
Sunt obosit. Verifică marfa și dă-mi banii.
Hei! Mai am doar 20 de minute. Te rog.
Ajunge!
O fac pentru tine. Pari supărat. Vreau să te relaxezi.
- Sunt supărat. Da. - De ce? Totul s-a rezolvat.
Nu ești fericit?
Sunt încântat. Verifică marfa și dă-mi banii. Te rog. Te implor.
Ai dreptate.
Hai cu mine.
Poftim. Vezi dacă e tot acolo.
Acum ai un motiv să fii supărat.
- Ce dracu' faci? - Eu sunt amabil, iar tu mă tratezi așa?
Doar nu vorbești serios.
Tu ce zici?
- Lasă arma! - Hei!
Mereu mă privești de sus. Nu ești mai bun decât mine.
- Fiecare a ales pentru sine. - Nu, Elena a ales pentru tine.
Târfa aia nu știe nimic despre tipii ca noi.
Ți-ai pierdut virginitatea în seara asta. Suntem din nou la fel.
Îmi pare rău.
- Mă ameninți cu pistolul. - Da.
- Nu? - Da. De ce?
- Am avut o zi grea. - Da?
- Nu am chef de glume. Termină! - Hai să jucăm un joc.
În loc de 150.000 de euro, îți dau dublu.
Dar mă lași să apăs pe trăgaci, să vedem dacă glumesc.
Trei sute, bine?
Nu în inimă.
Nicio sumă nu ajunge pentru asta.
În picior. Asumă-ți riscul să primești un glonț în picior. Da?
Dacă blufez, înseamnă că arma e falsă sau e descărcată. Ce zici?
Nico, vreau doar să-mi recuperez copiii. Bine?
- Te rog. - „Te rog. Vreau să merg la copiii mei.”
Ești dezamăgitor.
M-am săturat!
Unde naiba sunt banii?
În geanta de sub birou. Și telefonul tău e acolo.
Rahat!
Nu.
E în regulă. Nu-i nimic.
Bună, tată!
- Ce s-a întâmplat? - Ăla e sânge?
- Ce cauți aici? - Cum adică? Luăm micul-dejun.
E zi liberă, ai uitat?
Dumnezeule!
Când v-ați întors? Cine v-a adus acasă?
Eram acasă ieri, tată.
Nu, scumpule. Nu e adevărat. Nu erați acasă ieri.
Ne-am jucat toată după-amiaza.
Ne-am uitat la un film și ne-am culcat, ca de obicei.
- Ce-i cu tine? - Nu e adevărat.
Ce cauți aici?
- Elena - Ce ai pățit?
Când s-au întors?
A fost de coșmar.
S-a stricat barca.
Am chemat Paza de Coastă și am luat autobuzul. Credeam că n-o să ajung.
Calmează-te. Să ajungi pentru ce?
Cum adică? Pentru răscumpărare. De ce nu răspundeai la telefon?
L-am lăsat aici.
L-ai lăsat aici?
- Te-am sunat și n-ai răspuns! - Bine.
Copii, haideți!
Vreau să discut puțin cu tatăl vostru. Mergeți.
Îmi spui ce se întâmplă? Arăți îngrozitor.
Tu să-mi spui ce se întâmplă!
Am adus zece kilograme de cocaină din Grecia
ca să iau banii pentru răscumpărare!
Mă întorc și copiii sunt aici? Ce dracu' e asta?
Ce răscumpărare?
Ascultă. Am 150.000 de euro. În numerar. Vezi? Da?
Bine, ascultă-mă.
Nimeni nu ne-a răpit copiii. Tocmai i-ai văzut.
Sunt în siguranță. Au fost aici cu mine. Bine?
De ce vorbești despre droguri și de ce ai 150.000 de euro în numerar?
Mi i-a dat Nicola. A fost ideea ta să-i cer bani!
Îți dai seama că delirezi? Pari nebun.
Ba nu sunt nebun. Ce-i asta? Te joci cu mine?
Vrei să mă-nnebunești?
E un joc.
Nu joc niciun joc.
Ai intrat și mi-ai spus că ai adus droguri din Grecia în Italia.
- Și cineva ți-a dat 150.000 de euro. - Știi bine asta!
M-ai dus ieri în port! Am mers cu barca mea.
Te droghezi?
Ai luat ceva?
- Ai halucinații în casa mea? - Te rog.
Te implor. De ce-mi faci asta?
Îi căutam pe copii la fermă, mai știi?
- Te rog. - Nu mă atinge!
Tu nu mă atingi.
Habar n-am despre ce vorbești, bine?
Trebuie să stai departe de mine și de copiii mei. Trebuie să pleci.
Pentru că mă sperii și îmi sperii și copiii!
Afară! Ia-ți rahaturile cu tine!
Nu. Ce-i asta?
Doamne, nu ești bine.
Ai luat-o razna.
Ieși din casa mea!
Ieși din casa mea până nu chem poliția!
O să sun la poliție!
Afară!
Ce e cu tine?
Ieși!
- Bună dimineața! - Salut! Fă-i plinul.
- Cât? - Cincizeci.
- Mersi. - Mersi. Pa!
LA CE ORĂ IEI COPIII?
Am adus 10 kg de cocaină din Grecia
ca să iau banii pentru răscumpărare, iar copiii sunt aici? Ce dracu' e asta?
Ce dracu'…
Ce răscumpărare?
Ascultă. Am 150.000 de euro în numerar. Vezi?
ACEST MESAJ A FOST ȘTERS
Pietro, nu mi-ai dat de ales.
Trebuie să fac ce e bine pentru siguranța copiilor mei.
Îi duc la New York cu mine diseară.
Zborul nostru e la nouă.
Vreau să ne întâlnim la aeroport și să semnezi acordul.
Dacă nu, voi fi obligată să folosesc înregistrarea împotriva ta.
Răspunde!
Elena.
Ce naiba e asta?
Ce-i rahatul ăsta?
M-ai înregistrat?
Mă șantajezi?
Răspunde, te rog!
- Uite cine a venit! - Tată!
Vezi, tată? Merg la trap.
Și eu.
Deci azi mergem acasă cu tine?
Mama a zis că vine ea.
Ascultați, copii.
Am venit să vă întreb ceva important.
Mai știi că ați stat cu mine la fermă?
Iar, tati?
- Nu știu. - Nu știi, Giovanni?
Mai știți că v-am culcat?
Am făcut un duș și eu m-am uitat la meci la televizor.
Apoi tu te-ai trezit și ai zis că te temi de monștri.
Îți amintești?
- Da. Poate ai dreptate. - Da.
Putem mânca pizza azi, tati? Mi-e foame.
Da, bine.
Bianca, tu îți amintești?
Ați dormit la mine și v-ați trezit la mama.
Da.
- Bine. V-a luat cineva? - Tată, încetează! Ne lași în pace?
Fă un efort, te rog. A venit cineva să vă ia?
- Cineva? Nu știu. - Cum să nu știi? Hai, amintește-ți!
V-ați culcat la mine și v-ați trezit la mama, așa-i?
Răspunde.
De ce te porți așa? Mi-amintesc că eram la mama, ca de obicei.
Acum ai spus că-ți amintești!
Ce cauți aici?
Ți-am spus să stai departe de noi. Mergeți în mașină.
Vreau să știu ce s-a întâmplat aseară. Vreau să aud de la ei.
Știi că poți ajunge la închisoare?
De ce ai înregistrat discuția?
Mă șantajezi?
Nu. Iau doar măsuri pentru a ne proteja pe mine și pe copiii mei.
Și fie că-ți place, fie că nu, nu-ți mai răspund.
Ascultă-mă cu atenție. N-o să duci copiii nicăieri. E clar?
Bine. Atunci, o să trimit înregistrarea avocaților mei
și o să lăsăm judecătorul să decidă.
Mi-ai întins o cursă.
Nu-mi vine să cred.
Pietro, mă duc la aeroport.
Avionul pleacă în două ore.
- Tată, nu merge. - Trebuie să apeși de două ori. Așa.
- Da? - Salvatore, sunt Pietro.
- Bună dimineața! Cu ce vă pot ajuta? - Scuze de deranj. Îmi trebuie cheile.
- Imediat. - Mulțumesc.
Domnule.
Soția mea pleacă, dar a lăsat actul Biancăi acasă.
Sigur. Grăbiți-vă, să nu piardă zborul.
- Le aduc imediat înapoi. - Da.
OXICODONA
REȚETĂ OFICIALĂ
Elena. Semnez actele.
Vin. Așteaptă-mă!
Tocmai am ajuns.
Ce faceți?
Ultimul apel pentru zborul AZ1435 care pleacă spre Roma.
- Tată! - Bună, tată! Vii cu noi?
Bună, copii!
Tati a venit să semneze actele ca să putem merge în America.
Repede, am întârziat.
PERMIS DE IEȘIRE
Schimbare de planuri, copii. Mama pleacă singură.
- Voi rămâneți cu mine. - De ce pleacă mama singură?
E o problemă cu pașapoartele. Nu puteți pleca.
Deci nu mergem în America?
Nu. De fapt, vă spun ceva.
Stați puțin acolo, cât vorbesc cu mama.
Nu m-ai auzit. Am întârziat. Trebuie să semnezi actele.
Ajunge, Elena. Știu ce ai făcut.
Zău? Ce am făcut?
I-ai drogat pe copii.
Am găsit cutia cu pastilele tale plutind în toaletă.
Puteai să-i omori.
O să urci în avion singură.
Ce o să faci, mă raportezi? Mama copiilor tăi?
Da, exact.
Păcat că nimeni nu va crede un om ca tine. Uită-te cu arăți.
Am vorbit cu un doctor.
Mi-a spus că urmele acelor opiacee rezistă mult timp în păr.
Pleacă și te raportez.
Voi testa părul copiilor la New York.
N-au fost niciodată în pericol. Știam exact ce fac.
Ai făcut ceva grav. Foarte grav.
Am avut de ales?
N-ai vrut să ajungi la compromis sau vreo înțelegere.
N-am avut încotro.
Asta nu e viața mea.
Nu mai pot trăi așa.
Ești incredibilă.
M-ai mințit. Ai jucat o farsă. M-ai dat pe mâinile unui traficant.
Ai pus viețile copiilor noștri în pericol. Și m-ai șantajat.
Lucrurile au scăpat de sub control, da?
N-am vrut să faci treaba aia pentru Nicola.
Voiam doar să faci rost de bani murdari. Nu te-aș fi pus în pericol.
Nu-mi pot lăsa copiii.
Nu ai de ales.
Îți ofer o ieșire. Și știi de ce?
Pentru că nu vreau ca ei să știe ce le-a făcut mama lor.
Copii!
Salutați-o pe mama.
Nu.
Nu vreau să pleci.
E în regulă.
- Când te întorci? - Curând.
Ne vedem curând, da?
Pietro.
Sărutul ăla.
N-a fost o minciună.
Așadar…
fiindcă azi a fost o zi grea, mâine nu mergeți la școală, bine?
Chiar nu mergem la școală?
Da, și timp de 24 de ore puteți face orice vreți.
Serios? Cât e ceasul acum?
E ora opt.
Putem face orice vrem până mâine-seară la ora 20:00?
Poate că nu orice.
- Aproape orice, bine? - Bine.
Cine ajunge primul!
- Eu ajung! - Nu fugiți. Mai încet!
- Santo? - Bună, Pietro!
Ce mesaj mi-ai trimis? Erai beat?
Unde ți-a fost capul? O s-o spun doar o dată.
- Noi nu ne atingem de copii. - Da, scuze. Am avut o zi grea.
- Da. - Am banii voștri.
- În sfârșit! - Veniți după ei.
- O iau eu prima! - Ba eu!
Hai aici!
Eu aleg filmul!
Ba eu!
Vino aici!
BAZAT PE FILMUL „SÉPTIMO” DE PAXTI AMEZCUA
Subtitrarea: Mircea Pricăjan