Downloaded from YTS.MX
- Jag har gjort ett DNA-test precis
Official YIFY movies site: YTS.MX
att kolla, du vet,
och det var en av dessa 23
och jag ancestry.com saker, du vet, dessa saker som
vita människor brukar göra när de vill
att känna sig mer intressant.
Och det är också ett väldigt bra sätt att ta reda på det
där din farfar gick på sitt mellanår.
Och
Jag gjorde det mest för att jag var nyfiken, du vet,
eftersom Sri Lanka är vi en ganska isolerad liten ö,
men vi har haft ganska många
besökare genom åren.
Och inte bara européer, allt handlar inte om dig.
Vi har haft kineser, vi har haft perser,
vi har haft indianerna några för många gånger,
och Sri Lanka i erövringstiden var ungefär som
Britney Spears på nittiotalet
där alla gillade oss lite för mycket för vårt eget bästa.
Och Sri Lanka nu är också mycket som
Britney Spears nu
i att vi inte är i nyheterna lika ofta,
men när vi är det är det sällan av en bra anledning.
Och så fick jag det här gjort
och resultaten var ganska fruktansvärt tråkiga.
Det visar sig att jag är det
99,95 % lankesiska.
Så undrade hur en ren Sri ser ut. Det här är det här.
Jag antar att de återstående 0,05% tydligen
är kongolesisk,
och jag är inte säker på hur det kom dit.
Jag är inte helt säker på vilken, vilken del av mig det är,
men det är verkligen inte där jag föredrar att det är.
Jag ber om ursäkt. Jag är inte, jag är inte
vanligtvis ett skitskämt typ av kille.
Men du, du måste piska ut en varje nu
och igen, jag gillar
att betrakta mig själv som en relativt, jag,
Jag skulle säga progressiv person,
men ibland vokabulären för att vara
som sådan frustrerar mig något, särskilt när det gäller
till grupper som jag är en del av.
Jag säger att det brukade finnas den här termen
för fattigare länder som Sri Lanka,
de kallas tredje världens länder.
Och det kändes alltid lite elak, men jag hade inget emot det
för det kändes också ärligt om hur resten
världen känner för oss.
Medan det nu verkar finnas ett försök att ersätta den
med en finare term.
Du kanske har hört den globala södern
eftersom de vill få det att låta som att det är det
geografi som knullade oss.
Det jag inte gillar med det är
att det egentligen inte är så vettigt.
Säg att Indien, till exempel, ligger på norra halvklotet,
men är en del av det globala södern, medan
Australien är ungefär så långt söderut du kan gå
och är inte en del av det globala södern.
Så för att råda bot på denna inkonsekvens föreslår jag
en alternativ klassificeringsmetod,
länder utanför eurovision
och Eurovision-länder.
Så som att säga, länder med värdighet
och
de som har tillräckligt med pengar för att inte längre behöva dem.
Grattis. Gjorde mycket bra för er själva.
Och den andra gillar jag inte särskilt mycket
är på många sätt den stora.
Det är, det är frasen färgade personer
där jag förstår att det är nyttigt att säga,
beskriv den delade upplevelsen
av alla i världen som inte är vita.
Jag förstår det, men det är fel på mig.
Det är bara fraseringen. Färgade verkar föreslå
att det finns människor
och så är det vi,
och tekniskt sett finns det fler
av oss,
så vi kanske borde vara människor.
Och ni kan alla vara människor utan färg
eller så känns det inte särskilt trevligt.
Det är ett stort nedlåtande,
naturligtvis.
Jag, jag skulle verkligen inte önska dig det.
Jag skulle vilja leva i en värld
där vi alla bara är människor, vita människor också.
Hej, lyssna, vita människor är också människor.
Någon måste säga att jag skulle dö på det här.
Alldeles för många av er har börjat betala pengar för att träffa mig.
Av någon anledning gjorde jag några shower där hemma
Sri Lanka tidigare förra året,
och de gick bra, jag blev inte arresterad.
Och det var huvudmålet. Och
efter en av dem kom den här mannen fram till mig
och han var väldigt söt.
Han sa, åh, det är så snällt av dig att komma tillbaka hem
till Sri Lanka och gör, gör shower här
och ge tillbaka till ditt land på detta sätt.
Och jag var tvungen att lugna honom
att jag fick väldigt mycket betalt för att vara där.
Och det fick mig också att tänka på vad han sa om att ge tillbaka
till mitt land där det verkar innebära
att mitt land har gett mig något till att börja med.
Jag tänkte på vad, vad jag växte upp på Sri Lanka egentligen
har gett mig som person.
Och verkligen den starkaste,
det mest framträdande det har gett mig är
en intensiv vilja att lämna och aldrig komma tillbaka.
Och det har löst sig.
Men också jag, jag vill inte prata skit
eget hemland så mycket.
Jag tror att det är mer ett problem för mig än ett Sri Lanka
problem, om det är vettigt.
Jag tror jag, personen
att jag är var jag än föddes skulle ha velat
att lämna den platsen.
Du vet, om jag skulle skilja människor i världen,
i två separata grupper, alltid en bra idé.
Jag skulle, jag skulle skilja dem åt
till människor som lämnar och människor som stannar.
Och jag är naturligtvis väldigt partisk i denna åsikt,
men jag tror att folk som lämnar
är objektivt sett bättre på nästan alla sätt.
Om du var här och du gillar mina grejer, du,
du är mycket troligt en person som lämnade.
Och jag vill att du ska veta att du har rätt i att göra det.
Och om du är en person som stannade
som på något sätt hamnade här mycket troligt
eftersom du är mycket coolare vännen bjöd in dig,
Jag vill att du ska veta att det inte är dåligt att vara du,
du vet, för även om
även om vi är så mycket mer intressanta än du,
vi är alla i allmänhet mycket lyckligare än vi någonsin kommer att vara.
Så det balanserar ut, du vet,
och när jag säger ledighet, menar jag som en stor ledighet.
Jag, jag, jag tror att det växer som person på ett väldigt specifikt sätt
att vara ute i världen själv utanför sammanhanget
som du växte upp med.
Och på ett sätt
det händer inte nödvändigtvis när du säger flytta från
liten stad i ditt land till storstad i ditt land
eller så flyttar du till landet bredvid.
Liksom jag var runt en grupp människor i London,
Jag visste inte så väl, och det var en kvinna från Italien
där som nyligen hade flyttat från Rom till London
och hon sa ungefär, ja, det är verkligen,
det är verkligen svårt att vara invandrare till Storbritannien.
Och så hittade hon mina ögon i cirkeln
och sa, som vi,
Jag sa, lyssna Ben, nu är jag ledsen
men har du flyttat från ett Eurovision-land
till en annan Eurovision du är
tekniskt sett en invandrare och helt inom dina rättigheter
att hänvisa till dig själv som sådan.
Men förstå att vi inte finns
om du någonsin använder maskinen för att gå
genom passkontrollen på flygplatsen.
Nej vi om du inte vet
en passkontrollant vid namn, ansikte och finger känner oss.
Folk säger den här saken, eller hur
alla har ett ögonblick när du växer upp när du inser
att dina föräldrar bara är människor också.
Jag tror att det är väldigt sant. tror jag
vad folk inte säger tillräckligt är
att om du har extra tur kanske du har ett andra ögonblick
där du inser att dina föräldrar
är särskilt taskiga människor.
Och jag känner så med min
och när jag, när jag uttrycker denna känsla för vissa människor,
vanligtvis människor som står närmare sin familj,
de kommer att säga, de kommer att bli upprörda på mig.
De kommer att säga som, åh, hur kunde du säga det
de är dina föräldrar, de gjorde dig till den du är.
Och det är mitt problem. Exakt.
Jag har spenderat huvuddelen
av mitt vuxna liv att göra om deras fina arbete
och jag skulle komma in i det mycket med dem och
och deras främsta försvar för deras beteende var att de,
att de gjorde sitt bästa.
Vilket jag förstår, du vet, ibland gör man sitt bästa
och du kommer till kort och det händer, sånt är livet.
Men jag känner att med vissa saker,
om du gör ditt bästa
och du jävlas fortfarande, du är en jävla.
Nej, det är bra. Dess
allt där liv står på spel,
speciellt du föräldraskap definitivt liv är på väg att
vilket yrke som helst där livet står på spel,
kirurger får inte prova sin bästa ubåt.
Designers, piloter är ett mycket enkelt exempel.
Piloter som försökte sitt bästa fluga för R nu
och de planen är ingens första val,
inte din och inte deras.
Och folk kommer alla ofta att använda alla möjliga ursäkter
för att motivera att vistas i en dålig familjesituation.
Vanligtvis i linje med logiken, den familjens familj,
oavsett vilken min favorit av dem alla är detta,
Fraser-blod är tjockare än vatten och det är sant.
Blod är tjockare än vatten, men det är skit också.
Du skulle inte fånga mig i att knulla min rörmokare snart.
Så jag har inte pratat med någon av mina föräldrar
lite mer än två år nu
och någon bara, åh, snälla gör inte det, du vet.
för när jag berättar detta för folk i livet,
de kommer ofta att reagera som om jag precis sa till dem en sorglig sak.
Och det är bara för att ni inte känner mina föräldrar.
Och för att vara rättvis, jag gjorde det inte på bästa sätt nödvändigtvis.
Jag bara liksom sakta bleknade ut ur i:et
Jag spökade mina föräldrar är vad jag försöker säga.
Och jag tror
på grund av det men båda min pappa beter sig som
konstiga ex som inte riktigt har fattat budskapet
där det brukade vara var tredje,
fyra månader fick jag ett meddelande från min pappa klockan 04:00 på en
Lördag, bara hej,
45 minuter senare tänker på dig.
Och så skulle jag försöka matcha hans energi
och svarade, vad har du på dig?
Och som stoppade budskapet är att du kan använda det.
Det är för allt detta.
Jag har gjort detta nu i nästan 10 år
och det har bara varit de senaste två åren
eller så att folk har börjat
betalar gärna för att se mig.
Innan dess var det mest knep
och tvång och det har varit väldigt skönt.
Det har varit trevligt att folk kommer och ser föreställningen.
Och det har också varit kul att se vem som kommer, du vet,
och det är ungefär som, titta på folkmassan.
Du är som, åh, jag pratar om det här
eller dessa människor eller sånt här.
Och jag är mest glad.
Det finns en del demografi som oroar mig något.
Och detta är i två delar.
Det andra är ett mer skrivet skämt
och den första är bara, det är något jag behöver
att få av mitt bröst att av någon anledning,
det verkade finnas en mycket framträdande
en grupp yogainstruktörer
som ansluter till mitt arbete.
Och
Jag är inte säker på vad du tror att det är.
Det gör jag precis. Jag vet inte.
Jag har aldrig pratat om yoga.
Jag vet inte vad jag har gjort för att drabbas
ditt folks vrede.
Jag är medveten, men jag, hur jag ser ut.
Men ändå, du vet, trots det, nej,
det motiverar inte detta beteende vid någon given show.
Det kommer att finnas fler yogainstruktörer
än det finns srilankeser.
Och det är konstigt. Dess
konstigt och det håller mig uppe.
Annat jag har lagt märke till, det är väldigt få, säger jag
relativt sett åtminstone de flesta av invandrarna som kommer
och se mig är många invandrare som kommer och ser mig.
De flesta av er ska inte vara elaka mot den senare gruppen,
men riktiga invandrare, ni vet, ni har kommit hit.
Det finns väldigt få, låt oss säga barn till invandrare.
Du kom över med dina föräldrar
och daterade allt arbete åt dig.
Och jag tror att de flesta av anledningarna,
för jag säger sånt skit, men jag förstår det.
Du vet, som om du, om du säger som en Sri Laan i min
ca växte upp här ute,
Jag förstår varför jag skulle vara en konstig sak för,
för jag har ungefär samma världsbild som du,
men det finns en ilska bakom mina ögon
som påminner dig om din pappa.
Och något i mina ord som tyder på det
Jag respekterar inte din kamp.
Och du har rätt, det gör jag inte. Och det tycker jag inte att jag borde.
Det är också roligt för mig att när jag träffas,
säg som att Sri Lai växte ut här i allmänhet,
även sydasiater, jag växte upp här.
Ni är alla ofta mycket mer konservativa
än att vi är hemma igen.
Och det enda jag kan tänka mig som en anledning till det är
som säger att dina föräldrar flyttade hit på sjuttiotalet
eller åttiotalet, de behöll den versionen av kulturen,
du vet, och, och uppfostrade dig med det.
Som om jag har en vän här ute i, inte lankesisk, han är,
han är en, uppvuxen i London
men i mycket tätt sammansatt indiska Rahi-gemenskap.
Och han är i min ålder 30 år gammal och,
och celibat mest efter eget val.
Och jag pratade till honom som
det här är ett väldigt intensivt beslut du är
göra om ditt liv.
Jag vill inte att du vill leva
med lite mer frihet?
Och han sa, nej, du vet, jag vill vara trogen min kultur
och göra saker som min familj skulle ha gjort
dem hemma igen.
Och hans familj är från Mumbai
och det är en stad som får London att se ut
små och provinsiella.
Och jag försökte förklara för honom, om du,
om du växte upp i Mumbai, skulle du förmodligen ha förlorat din
jungfru vid 16 till din franska lärare på A-nivå
medan hennes man tvättade eller något.
Och han sa, det är ett väldigt specifikt exempel.
Och jag sa, det här handlar inte om mig. Jag är bara en
mycket kreativ person.
Gör det inte, läs inte för mycket i berättelserna
Jag blev kallad för en packy offentligt nyligen.
Det var konstigt. Det var konstigt.
för jag vet intellektuellt att detta är ett dåligt ord,
men jag växte inte upp här.
Så det gillar inte riktigt, ha den där känslomässiga kraften
att uppröra mig nödvändigtvis.
Jag menar, hur jag är lankesisk.
Jag, jag ser ner på pakistaner också, du vet också.
Nästan lika mycket som jag gör indianer nästan.
Och indianer, jag vet att ni är i rummet
eftersom jag skulle skratta åt det pakistanska var det bara lite
lite för mycket, du vet, rasistiska skitbitar.
Jag svär att jag är glad att du är här.
Det finns indianer, du är, du är mest metodiskt
rasistiska människor jag har träffat i hela mitt liv.
Det är fantastiskt. Jag är, jag är imponerad.
Det är bara från munnen på en indisk person.
Jag har hört orden. Jag kan inte vara islamofob.
Jag har läst Koranen, vilket är väldigt kontraintuitivt för mig.
för vanligtvis kan man det om någon är rasist
använd åtminstone okunskap som förklaring som
varför de kan känna så.
Medan den här personen gick
och gjorde läxor för att bli mer
faktiskt rasistiskt.
Det enda värre än att vara en bigot är att vara en
bigot och en nörd.
Är det inte pinsamt
men upptäcker att många av de vita killarna jag umgås med
har lite problem med att anpassa sig
till förändringar i samhället.
En kille och många säger samma sak
med någon version av orden.
Det är verkligen svårt att vara en vit kille just nu.
Och när jag hör dessa ord, svarar jag alltid,
snälla fortsätt
någon version av som, åh ja, du vet, jag känner att,
Jag känner att det finns människor där ute som,
som inte gillar mig bara för demografin
som jag föddes in i.
Och ibland, ibland känner jag till och med att jag missar
möjligheter
på grund av det.
Och jag lyssnar som, fan, jag kan inte föreställa mig
hur det måste vara för dig.
Nej, men där finns det en väldigt specifik demografi
en vit kille som jag har en sann empati för.
Det är om du är en ung-ish, låt oss säga under 40
liberal vit kille,
för det är en, jag vet inte, unikt svår position
för att du är politiskt benägen att hata dig själv.
Och du föddes precis i tid
att missa ditt folks glansdagar.
Ni har alla gjort det så bra i 500 år.
Och precis innan du hoppar ut hatar alla dig
och du kan inte ens vara arg på det.
Du måste ta det på hakan. Det är grovt.
Du bjöds in till hemmafesterna precis i tid
för grannarna att ringa polisen.
En av mina närmaste vänner i Storbritannien är en vit man,
en vit man om du så vill.
Och han är en så underbar, underbar person.
Han är en väldigt empatisk typ av kille.
Han kommer väldigt mycket att gå runt och bära på skammen
av hans ras.
Han kommer, han kommer att presentera sig själv som, hej, jag är Joe, jag är en del
av problemet, trevligt att träffa dig.
Och jag, jag klagade för honom,
han kommer att bli upprörd som att bli ledsen över saker
det är inte ens hans telefon.
Du vet, jag klagade för honom över visumgrejer en gång
och han, han blev väldigt upprörd å mina vägnar
och han var som, åh, jag är så ledsen
att du måste ta itu med hela den mannen.
Och jag sa, Joe, slappna av.
Du, du är från Essex.
Om den brittiska regeringen kunde ha hittat ett sätt
att deportera dig och ditt folk,
det skulle de definitivt ha.
Ansöker tyvärr
för visum är fortfarande en ganska stor del av mitt liv.
Det är mycket jag tänker på. Jag behöver ett visum för att vara här.
Om jag bor i något land
och om jag ens besöker ett land, nästan varje land jag besöker,
Jag måste ansöka om visum
för du kan kolla upp det här,
Sri Lankas pass är bland de 10 sämsta passen i landet
världen, särskilt Europa.
Det är lite extra irriterande.
Du visar alla, alla dessa dokument vanligtvis åtminstone
ditt inkommande flyg, ditt returflyg,
ditt boende medan du var där,
sex månaders kontoutdrag, ett brev från din arbetsgivare.
Allt det här där du i princip försöker bevisa
till detta andra land som du inte ska åka till
att springa iväg när du dyker upp.
Och jag var mer okej med det när jag var yngre, tror jag.
för jag vet inte, jag var ung, jag hade inte gjort så mycket i det
världen och ärligt talat skulle jag ha gjort det
rymde mycket gärna i de flesta länder som ledde mig in i,
men när jag blir äldre känns det hela lite förnedrande.
Du vet, där jag ansökte om visum
till Österrike nyligen
och jag fick ihop alla mina dokument
och jag hade tanken på, du vet,
Österrike önskar
att jag skulle fly i deras irrelevanta som land.
Jag skulle vara deras största kulturexport på två år.
Thomas, vilka mer har de?
Den sista killen var killen som spelade Terminator.
Och innan
att det var, var Terminator.
Det var det verkliga, det var en T 6 miljoner nummer ett.
jag gör det här,
men jag har också en
ett vanligt jobb, ett dagsjobb.
Jag, jag jobbar som
en programmerare för ett teknikföretag.
för vad ska jag göra mer?
Och jag, jag har, jag har i allmänhet slutit fred med
den delen av mitt liv.
Du vet, det är, det håller min inkomst mer stabil.
Det är och har alltid varit källan till mitt visum.
Och jag har inget emot det dagliga arbetet.
Vad, men ibland säger jag när,
när någon frågar som, åh, företaget du jobbar på
för vad gör de?
Det enda ärliga svar jag någonsin kan ge är
att det inte spelar någon roll.
Jag menar, naturligtvis inte för mig,
men mer slående inte för någon.
Och det är denna våldsamma meningslöshet som har börjat
att tynga mig när jag blir äldre.
Och det bästa sättet jag kan uttrycka det, som att jobba
för ett teknikföretag är, är att jag säger, du
säg dig när du var liten eller så pratar du med ett barn nu
och du frågar dem, vad vill du bli när du blir stor?
Jag kan inte fatta att något barn någonsin tittat upp
and said, when I grow up, I want to be
a senior product manager for a cloud-based
AI driven sex toy delivery platform.
It's like Uber, but for d it's like, fuck shut up.
And they're all, they're all like this.
And more children
would rather become a firefighter than
work for a tech company.
And that is because children are smart
and they know at some level, even if not practically
spiritually at least, it is sometimes better
to run into a burning building.
Then to hear that slack notification one,
the the program
and thing wasn't always plan a,
my first attempt at successfully getting outta Sri Lanka
was, I, I went to medical school.
I I finished medical school even mostly
'cause I didn't have another choice.
I never practiced as a doctor though,
thankfully for the public.
I knew halfway through
that I was far too selfish for that profession.
And since I've found my way to show business
where my client belong.
But, but all my oldest
and closest friends are from that part of my life.
And they're all working doctors
and have been for the last decade.
It's been interesting
'cause we've all, you know, been working the same amount
of time and they have always worked
so much harder than I have.
And for the majority of our careers been paid so much less.
And it's just felt a bit fucked, you know, just, just
because by some trick of capitalism,
my meaningless tech company creates more value
for shareholders than a hospital might.
Now I feel two ways about capitalism in general.
On one hand I think it's, as it exists now,
is definitely hurting far more people than it's
likely ever helped.
But at the same time,
listen, I'm trying to get rich, alright.
And it is finally beginning to seem
like I just might pull it off.
So I need capitalism for like five more years. All right?
And then we can do the revolution.
We can use my palace as a headquarters.
But, but I need my palace.
And by palace I mean like a nice two bedroom.
You know,
I don't think I'm asking for a lot.
Me and that gang. We, we've lived quite far apart,
but in the same country since we've been in the uk
and every year, at least once a year,
we will try all get together
and the six of us go on a, a big trip.
And we went on one sort of late summer last year
and it felt like a milestone for all of us.
It it was a trip that made us all feel like, oh,
we're slowly moving up in life
because it was the first trip that we had gone on as a group
or even individually where the,
where the holiday itself was less comfortable
than our normal lives.
And that is some rich people shit.
Because, because when you don't have money, you,
you save up whatever money you do have so
that you can go somewhere kind of nice
and pretend to have money for three to five days.
And then for some reason when you have some money,
you somehow spend even more money
to often go out into nature
and recreate the lives
that your grandparents worked so hard to escape.
I've always take talked such a great deal
of shit about people that like doing all this nature
stuff, you know?
But this, this time me and a gang, we went to Iceland
and we did a bunch of nature stuff
and it was quite delightful.
It was, I things came out
of my mouth in Iceland.
I never thought I would say I looked out a window at a big
rock and I was like, fuck him.
That, that's a good rock, right?
I've never been, I've never been
geologically aroused before.
I'm saving this image for later.
I think about that rock every day.
It's quite an eventful summer. It is.
A little while
before that I went to this, have you all heard
of this American hippie sort of festival Burning Man?
I went something very much like that.
It wasn't Burning Man itself, it was in Spain.
So I spent seven days camping in the Spanish desert.
And it was fun.
I don't think it was really my scene though, you know, just
to give you an idea of the, the demographics, right?
I'm just going to put a statistic out there for you.
Let's just say there were
exponentially more dreadlocks
than there were black people, all right?
You do with that information, what you will, no judgment,
a little bit of judgment, mostly no judgment.
You do what your body, what you will.
But you know, they were, they were
perfectly nice people.
I don't, I just don't know if they were my people, you know?
And so, and like many festivals, of course there were,
there were copious amounts of drugs being taken
by myself included.
But people there didn't take drugs the way I was used
to taking, like say if I'm going out with my friends
and we're taking some stuff, we'll find a dark corner
outside the venue and take our stuff
and get on with that night.
Whereas here, they like to do what
I remember them referring to as an intention circle.
I see some of you're familiar
and for the rest of you, if you have not had the privilege
of being exposed to such a geometric formation
before, please allow me to assure you
that it is indeed just as stupid as it sounds.
So what an intention circle is, right?
Is that okay to give you a lay of the land?
The way it's set up is, so it's in the desert, so there,
there is a lot of dirt as far as that.
I can see dirt, but that's fine. It's a desert.
That's what they do. They have dirt,
but there's a big, there's a festival set up
around this big patch of dirt in the middle,
but they don't call it a patch of dirt,
they call it the player.
And around the perimeter of the patch of dirt,
there are camps,
but they don't call them camps, they call them barrios.
And I'm always
somewhat suspicious when any group of people begins
to develop their own lingo, their own little language,
because that is cult adjacent behavior.
And I was not trying to become the star of midsummer
to Desert Storm.
So I was keeping my eyes peeled.
And so on the first night
before we all went out for the evening, everyone in the,
in the camp, in the, in the barrio got
got together in the common area, got in a circle,
and everyone got out the stuff
that they were taking for that evening.
And so the thing of it was that
before you take your stuff, you tell, you go one by one
and you tell the rest of the group
what your intentions for the evening are.
And I swear, right?
I I have never in my life heard
adults sounds so sincere,
but be so completely full of shit.
I, the first person went
and said something like, oh, I just want to, I just want
to connect more with all of you and with the PLI
and to feel the warmth
of the stars and the stars aren't warm.
That is, if anything, their main appeal.
And then the next person went
and said something like, oh, I I just want
to feel more alive than I ever have before.
And then, so I went like this one by one
and eventually it, it got to me
and I made some shit up.
So I wanted to take my drugs and get on with my evening.
But 'cause I knew, you know, I I,
I couldn't have been honest about
what my real intentions for the evening were.
'cause it wouldn't have gone well with my, you know,
to be hippie friends.
Because if I was being honest,
I would've said something along the lines of like, Hey,
listen guys, I I've been working a lot and I'm tired.
And quite frankly, I'm just trying to get high right now.
I feel, feel more alive. No, no, thank you.
I I would like to forget
that I was ever alive at all.
That's where I,
one of the most interesting people,
I met him my whole life is the, the mother of an ex of mine.
I remember when we first met Ex at the time, introduced us
and then went to the other room
and then her mom, she looked me up and down
and the first thing she asked was, were you hit as a child?
And I was like, strong start. All right, cool.
I just nodded. And she followed up with hit
or hit hit and I said, hit hit.
And she looked me up and down again
and said, I thought so and walked away.
And I do not have closure to this day,
but I immediately understood what she meant, you know,
and also before I go into it, I don't think any
of this is anyway, anyone should treat a kid ever.
But at least the normal hit, you know,
the the hit the wrong hit when it happened to me,
it didn't fuck with me that much.
Like, to me that is when you're a kid
and you do some dumb kid shit, you know, you
break something or you steal something
or you pee on something
and then you're punished physically for it,
which unnecessary shouldn't happen.
But at least when it happened to me, it,
it didn't fuck with my head that much.
It made sense, you know, I did something bad,
something bad happened to me, done.
Well it, it's akin to, it's somewhat akin to when you,
when you hear that, when you hear
that a skydiver died,
listen, I'm not trying to say Skydivers deserve to die,
I'm just saying that if you go skydiving
and you happen to die, It is very difficult for me
to find sympathy for your situation.
It's like when hear that your friend
with an art history degree is still unemployed, it's,
it's sad and it should not be that way,
but they kind of had it come, you know,
and then hit, hit to me is something entirely different.
I think that's what I have quite a lot
of intimate ex experience with.
It's most of my beef with my dad, right?
And to me that's when there's very
little to do with the kid at all.
It's usually the adult has some adult stuff going on
that they don't know how to deal with.
So they take it out on the kid.
And when you're a kid
and that happens to you,
you start thinking you are the problem
and you get this little hole inside
and then as you get older, the hole gets bigger
and eventually you're going to want to start
filling the hole with some stuff.
And that is why drugs
and alcohol were invented in hindsight.
Fortunately at the time I was too broke to invest.
So I think I filled my whole by, I don't know, just trying
to achieve stuff and get validation through that and, and,
and fill it that way.
And sometimes I'll like take it way too far
and completely burn myself out.
And I've been quite a bad state.
And when that happens, I will always find solace in telling
myself that hey, could have been heroin,
However bad this is.
You know what would've been worse? Heroin.
No, it's all, when I had this realization about myself,
it was strangely the only time in my life I've had even the
slightest shred of empathy for this incredible weirdo
of a man Elon Musk.
Hear me out here. Because in some interview way,
way back, right?
I read that he also had quite an abusive dad.
And when I connected those two things, his whole shit
at the very least made sense.
You know, because I thought I had it bad.
This man is trying to go all the way to Mars
to see if there's a dad there that'll love him.
That's tragic. That's a tragic life.
I sorta have this realization about myself.
It was a lot, it was a lot to process, you know.
And I, I was turning 30 in a few months
and I sort of set that as a arbitrary deadline of sorts
to have it mostly squared away in my head.
Of course this stuff takes forever,
but mostly worked out, you know?
'cause I do feel like, you know, like there's no need
to set a deadline, but I do feel like a lot of this,
you know, working out your stuff and finding yourself
and all that is, is real cute when you're in your twenties.
But when you are a 30 something year old man,
people don't have time for that shit.
Of course, I, I still have a few years,
but I wanted to get ahead of me, you know, I didn't want
to leave it alone, forget about it.
And then end up at the 70-year-old at Ayahuasca ceremony
going around telling people how I'm trying to meet God
and have a shaman tell me that it's like, wait five
to 10 years you'll meet God.
He's waiting for, you didn't have to come to Peru
for this.
Around that time I started seeing my therapist much more
regularly as well.
I go every now like for like six weeks at a time.
Like, like a two tuneup every six weeks.
But I started going every week for a while
och det var till stor hjälp.
Mina enda betänkligheter tidigare i processen
var det till dessa priser
Jag trodde att han skulle fixa mig
som en mekaniker, du vet, som om jag är bilen
och han är mekanikern och jag går in och han fixar mig.
Och åtminstone för mig tyckte jag att det var väldigt användbart
att ta reda på det exakt på vilka sätt
Jag är knullad och kanske får lite insikt i
precis hur jag blev så jävla.
Men tydligen är det meningen att jag ska göra allt det ojävliga själv
är mycket mindre en mekaniker och mer Ikea för din känsla
eller så får du verktygen och lite material
eller så måste du sätta ditt taskiga bord på en personlighet
tillsammans helt själv.
Jag började runt den tiden att försöka
att generellt få ihop mitt liv.
Du vet, jag var ganska stillasittande
och jag började försöka träna mer.
Jag minns att jag anmälde mig till boxningsklasser
och yogaklasser samtidigt
för jag ville ha hela spektrat.
Och jag minns att jag var så mycket mer nervös
för boxningsklasserna
och i high, jag, jag behövde verkligen inte vara det.
Jag minns att jag gick
och det var en så trevlig välkomnande atmosfär.
Alla var väldigt ivriga att hjälpa en ny person.
Det var en riktig gemenskapskänsla.
Och så gick jag på yogaklassen
och jag säger er, jag har aldrig varit det
så rädd i hela mitt liv.
Alla var som namaste för varandra,
men det är bara en massa sociopater
och spandex, du vet, bara,
bara psykos i Lycra, allihop.
Och jag undrade varför detta var
och det enda jag tänker på från människorna jag träffade,
åtminstone människorna i boxningen
klasserna var ganska coola.
De var bara där för att blåsa av lite ånga
och träna lite och kanske bli bättre på att boxas.
Medan människorna på yogaklasserna, inte alla,
men nog verkar vara under något antagande
att yoga också skulle göra dig till en bättre människa.
Och jag är inte säker på hur det fungerar.
Säg om du är en skitstövel
och om du går och gör yoga, du är inte mindre av en skitstövel.
Du är bara en snål röv.
Jag började också se efter att gilla general, jag vet inte,
som att det finns mycket av den här personliga utvecklingen självhjälp
saker på internet på sistone.
Och en del av det tyckte jag verkligen var till hjälp.
Jag drog gränsen
dock vid kalla duschar oss
för jag minns att när jag såg den blev jag förvånad över det
det var lika populärt som det var
eller verkade vara där
ingen annan tycker att detta är respektlöst mot fattiga människor.
Det där var mestadels okej hemma under uppväxten.
Men det fanns en period av min barndom
där vi inte hade varmvatten i huset.
Och idén
att återskapa den känslan
för att optimera min morgon
kändes lite groteskt.
Du vet, det kändes som ett finansiellt anslag
och jag, jag ville bara inte ha någon fest.
II, jag är inte heller säker på om någon är medveten,
Sri Lanka är ett mestadels buddhistiskt land
och jag växte upp vagt buddhistisk
och jag kom liksom ifrån det
och jag tänkte, låt mig, låt mig se tillbaka dit,
se om det är något för mig, något användbart.
Och jag letade efter resurser och sådant
och var mycket förvirrad över att hitta just
hur många munkar
med podcaster verkar det
att vara i världen i detta ögonblick.
Det är inte så att de inte ska ha tillgång
till teknik, eller hur?
Men det känns fel.
Jag minns att jag växte upp i Sri Lanka, det är ett buddhistiskt land,
det finns munkar precis som runt och då och då
och så ser du en bära en mobiltelefon.
Jag minns när jag såg det, jag var som
vad händer där?
Som att det finns, det finns dissonans i den bilden, du vet,
det är som när du ser en supermodell
med en bok har du den påträngande tanken som, åh,
gör de, vet de hur man använder den saken?
Det är väldigt intressant för mig att av hela showen,
det är bara i den här delen där jag är elak om supermodeller,
att en stor del av er drar sig tillbaka riktigt hårt
som om, som om jag bara hade gjort det
nedvärderade en marginaliserad grupp av något slag
och inte heta rika människor.
Och anledningen till att jag håller den inne är för att det är lite rätt
efter detta relaterat till det som kommer att fungera, titta.
Och även det jag har
hade det enorma missnöjet att arbeta
med dessa människor i det förflutna.
Och hur dumma du än kan föreställa dig så är de det
dummare och,
och och de är snygga.
Så ingen berättar för dem, du vet, särskilt manliga modeller,
manliga modeller i synnerhet, jag,
eftersom rätt manliga modeller modellering är en
av de få yrken där
män har i allmänhet lägre lön än kvinnor.
Vilket vill säga att om du är en manlig modell så är du det
så värdelös för samhället,
så intellektuellt saknar värde
att inte ens patriarkatet kunde hjälpa dig att få betalt.
Hur ska jag respektera dig som man?
Nåväl, en av de finaste sakerna
det har hänt under de senaste åren, det har jag nyligen blivit
gudfar till ett litet filippinskt barn.
Jag ska bara lämna det där utan sammanhang.
Nej, jag menar att det är lätt att komma på, jag har två nära vänner
som båda är filippinska och de hade ett barn
och gjorde mig sedan till gudfadern på min födelsedag
i det här rummet faktiskt.
Och det var intressant, de är mina första vänner
att ha fått ett barn eftersom jag i allmänhet har ganska smart
vänner och, och nej,
och jag hade tidigare alltid tänkt på människor som har barn
som störningsmänniskor jag inte vill umgås med.
Och de ändrade mig verkligen på det hela.
Du vet, jag, jag minns första helgen
efter att barnet kom ut, eller hur?
Och, och Aron, pappan skickade ett meddelande till mig och sa:
Hej man, du vill, du vill ta svamp
och hänga i parken med bebisen?
Och, och jag sa, jag tror att jag vill bli pappa den här gången.
Underbar. Och jag minns, jag minns
den dagen var det så här, bara om nyfödd baby.
Jag höll om henne och träden började
att andas på mig och jag tänkte, man,
Jag kan trots allt vara en familjefar som,
Jag har bott i Storbritannien nu i ungefär fyra år
och jag har övervägt att lämna
Storbritannien I ungefär fyra år.
Inte alla delar av det förstås. Jag, jag njuter nog av London.
Men som sagt, jag åkte på turné någon gång förra året
runt i Storbritannien och i år åkte jag bara tillbaka
till ett ställe, Glasgow.
Jag hittar mina favoritdelar
i Storbritannien är alla de inte engelska delarna.
Och naturligtvis som i Skottland finns det Edinburgh.
Men jag hittar det
Edinburgh är till Skottland.
Vad Mallorca är för Spanien,
där de är är de tekniskt sett länder,
men andligt har britterna tagit
deras själ för länge sedan.
Jag vet inte, jag bor här hela tiden, jag har kommit
att finna att vad det verkligen innebär att vara brittisk är
att be om ursäkt.
Att be om ursäkt för allt
förutom vad du borde ångra dig för.
Och även det bara på dagtid på natten,
ni är helt olika varelser.
Ni är som gremlins, ni vet den där åttiotalsfilmen med,
de små lurviga sakerna
och du kan inte ge dem vatten efter midnatt.
Var med en brittisk person, om du ger dem ens en droppe
alkohol efter att solen gått ner,
det är bäst att du går ut åt helvete.
Jo jag minns när jag flyttade hit, jag var så förvirrad.
Jag såg mig omkring på alla dessa ödmjuka, ödmjuka människor
och jag tänkte, det här, de här, det här är människorna
som tog två tredjedelar av världen för sig själva.
Och, och så såg jag en Newcastle high street förbi
sol och tanke, där är de.
Jag ser, jag ser visionen, jag ser,
det är ett så udda, udda, udda land.
Förra året var det ett stort anti-invandringslopp
upplopp här.
Och det slog mig när allt det där startade,
det var första gången på länge
där denna starka anti-invandringskänsla hade varit
en sådan top of mind-fråga på en plats där jag bodde.
Och helt ärligt så hade jag saknat uppmärksamheten.
Det fick mig också verkligen att känna
och inser att jag som invandrare är skyldig, inte en ursäkt,
men ett tack till åtminstone transgemenskapen
för att ha hållit de stora på avstånd i så många år
för att de har varit så oroliga.
Men vart du ska
- Badrum - Att vi har passerat gränser
villigt, jag håller bokstavligen på att ta slut
sidor i mitt pass.
Siffrorna är uppe. Det har varit några bra år för oss.
Så jag vill bara att du ska veta det,
att ditt offer inte går obemärkt förbi.
Din service är uppskattad.
Tack för att du är boogeyman istället
av oss i några år.
Boogie-person, min dåliga boogie-person.
Jag bodde i Tyskland innan jag flyttade hit
och jag vet inte, jag tänker på, så om ett år från nu,
har mitt permanenta uppehållstillstånd och ett år
efter det ska jag ha mitt brittiska pass
och jag kommer att vara brittisk på pappret, aldrig i anden.
Och det är en konstig känsla.
Även som jag, jag vet inte, jag,
Jag vet inte om jag ska lämna eller stanna,
men det blir första gången jag säger att jag flyttat ifrån
Sri Lanka bara
på grund av bristande möjligheter till
vad jag vill göra med mitt liv.
Och så flyttade jag till Tyskland, jag är från Tyskland hit
för att få standup att hända lite mer.
Och nu har det hänt nog där jag inte nödvändigtvis behöver
att vara här längre.
Så om två år när jag tar det beslutet att lämna
eller att stanna, det blir första gången jag gör det
av en känslomässig anledning och inte en praktisk sådan.
Och det är en konstig plats för mig, du vet, att veta att jag kommer att göra det
vid den tidpunkten inte längre vara en ekonomisk migrant.
Jag blir det, vågar jag säga det
en expat, det
det känns konstigt att veta att jag genom mina ansträngningar har blivit
det jag hatat mest.
Men jag har accepterat det
och jag försöker förbereda mig för övergången.
Jag, jag börjar med att lära mig hur
att bry sig om saker som egentligen inte spelar någon roll
som jag lättare kan förlika mig med
hur äckligt säkert mitt liv är.
Och jag börjar med återvinning.
för jag vet inte om du är medveten,
men återvinning är en lögn i en bluff.
Speciellt plaståtervinning.
De skickar bara skiten till Asien.
Jag är helt säker på att återvinning bara är en konspiration
av FN för att hålla Tyskland ockuperat.
för du kanske inte är medveten här,
men det är, jag har varit på många ställen
och människor återvinner överallt,
men inte med fäderneslandets glädje.
Det, det berör något i den tyska själen att återvinna.
Jag är helt säker
att de tre soporna är de enda som står
mellan oss och en fjärde rike.
Okej? Jag är säker på att efter andra världskriget,
makten som finns i ett rum i Genève
och sa, okej, vi kan inte låta det här hända igen.
Vi vet att de gillar att sortera saker och slänga dem.
Vi byter bara ut människorna mot plast.
Och jag tror att det kommer att köpa oss ett par hundra år.
Tack för att du följer med folk.
Jag vet, jag vet att det var svårt för dig. Nåväl, det var en rolig åktur.
Jag funderar på att flytta tillbaka till Tyskland.
Jag bodde där och det var kul. Det var kul.
När jag bodde där bodde jag i Berlin
och jag tror att jag tänkte flytta dit,
men varje gång jag går tillbaka är jag överväldigad
med känslan av att jag är för gammal för det här stället.
Och min, mina sexuella fantasier just nu är mycket mindre
hehe mörkrum,
mycket mer folkbibliotek.
Det är där jag är just nu.
Och det finns vissa tillfällen jag kommer att göra, speciellt jämfört
till London, saknar Berlin mycket, du vet, London är ett mycket,
en ganska spänd, mycket affärsmässig typ av stad.
Och folket speglar det till viss del.
Och jag var på en tågstation en gång
och den här damen kom fram till mig
och sa direkt, är du hetero?
Är du singel? Och det tog mig en stund
att bearbeta exakt vad som hände.
Är detta en flirt eller en konfrontation eller en
eller en folkräkning av något slag?
Och då sa jag, ja, nej, och hon gick genast därifrån.
Och jag hade aldrig känt mig mer som en
köttbit i hela mitt liv.
Och jag vet att det aldrig skulle hända i Berlin.
För det första skulle ingen i Berlin någonsin fråga om jag är det
rakt, eftersom alla i Berlin vet
att alla är lite gay.
II, jag har aldrig varit intim med en man,
men jag har heller aldrig varit i samma rum
som Lenny Kravitz.
Och jag tror att det inte är över förrän det är över.
Jag ska lämna er alla på det här. Min, min främsta anledning till
kanske lämnar här, att vara så top of mind är att inte någon
av dig, dina sociala frågor
eller något om hur du är, det är irriterande,
men jag kan hantera det om jag får tillräckligt betalt.
Men det är väldigt specifikt som det har kommit
till min uppmärksamhet, särskilt under de senaste åren,
att du håller på att bli fattig.
Och jag knullar inte med det.
Du vill ha ännu ett dåligt beslut bort från att bli det
nordligaste medlem av den globala södern.
Och jag har inte jobbat så hårt i hela mitt liv
att flytta från en kämpande önation
till en annan.
När jag uttrycker denna känsla till, till britterna.
Ibland blir vissa, vissa människor lite upprörda på mig.
Du vet, de kommer att säga som, oj, det är väldigt,
väldigt cyniskt av dig att bara, att bara flytta
till en plats och använda dess
resurser för att bygga upp dig själv.
Och sedan när det är, när det inte längre är till någon nytta för dig,
du bara lämnar.
Och jag sa, jag sa, jag är ledsen man.
Du vet, jag är från Srilanka. Jag lärde mig av de bästa.
Om något, snälla, tänk inte
av det när jag lämnar.
Tänk på det som att du blir oberoende av mig.