Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Äiti! -Tullaan!
Isi on tuossa. -Hän tekee videota.
Kuinka vanha olet, Nini? Puolitoista.
Kuinka vanha olet, Rosa? -Kolme ja puoli.
Mikä on erityisaamiaisenne? -Suklaaströsseleitä ja muroja.
Oletko valmis lähtemään? -En halua mennä.
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
HONOLULU, HAVAIJI
Olen aina ihmisiä ja ympäristöä. Sitä, kuinka olemme erottamattomat.
Olen kuvannut yli 30 maassa haastavissa tilanteissa.
Tämä taitaa silti olla suurin haasteeni.
Hei, rakkaat. Täällä ollaan. On yö. Olen matkalla hostellille.
Hermostuttaa tavata kaikki huomenna.
Jännittää nähdä, mikä minua odottaa. Yritän nyt nukkua. Rakastan teitä.
Naiset purjehtivat Tyynellämerellä... -...kuukauden tutkimusmatkalla.
He tutkivat muovin järkyttävää vaikutusta meriimme.
Kohde: Tyynenmeren jätepyörre.
He kulkevat merialueella, jossa on maailman eniten roskaa.
Sea Dragonin miehistö tutkii sitä, mikä vaikutus -
muovijätteellä on meren elämään ja meidän kehoihimme.
Jätepyörre on lähempänä meitä kuin lähin maamassa.
Emily Penn on brittiläinen kippari.
Emily on eXXpeditionin osaperustaja.
Jututamme Emily Penniä. Huomenta. -Huomenta.
Olet vuosia tutkinut tuhoa, jonka muovi saa aikaan merissä.
Yritämme ymmärtää sitä, miten muovi vaikuttaa -
meriin, ympäristöön ja meihin.
Koska ongelma on naiskeskeinen, -
halusin tarttua siihen pelkällä naisporukalla.
Mitä tuumaat tulevasta matkasta? -Olen innoissani ja jännittynyt.
Työstämme matkalla kymmentä eri tiedeprojektia -
eri tiedelaitosten ja yliopistojen kumppaneina.
Hei. Olen Rowan, yksi tieteilijöistä.
Kiinnitämme tämän siistin paikantimen -
suurimpiin roskiin pyörteessä.
Haluan tehdä mahtavaa uutta tiedettä.
Haluan myös naisten tätä kautta ymmärtävän, -
mitä he voivat tehdä maissa. Miehistössä on mahtavia naisia.
Tieteilijöitä, toimittajia, taiteilijoita, kuvaajia.
He eivät ole merenkävijöitä.
Tunteeni ovat laidasta laitaan. Ne eivät ole vain hyviä.
Tämä on aikamoinen haaste.
Voin pahoin vesillä. Olen poissa kotoa kuukauden.
Minä pelkään hieman myrskyjä. Purjehtiminenkin on pelottavaa.
Kuljemme pohjoisen Tyynenmeren halki päästäksemme jätepyörteelle, -
kohtaan, jossa merivirta vetää puoleensa muoviroskaa.
Siitä paikka saa nimensäkin. Tyynenmeren jätepyörre.
Jokunen naisista on purjehtijoita. Me muut olemme -
asiantuntijoita alallamme, emme merenkävijöitä.
Olen Kristine. Tämä on matala majani kolmen viikon ajan.
Tämä on minulle uutta. Olen ollut merellä vain tunnin.
Retki pohjoiselle Tyynellemerelle on uusi ja jännittävä seikkailu.
Missä punkkasi on? -Tässä. Numero seitsemän.
Keiden kanssa jaat hytin?
Unelmatiimin. Minä, Anna, Kristine ja Karine.
Tässäkö on Kristine? -Ei. Kristine on täällä.
Ehkä Sirikin tulee. -Ehkä.
Jää nähtäväksi. -Hyvä porukka.
Kun muuttaa uuteen asuntoon, -
pitää vilkaista keittiötä ja päättää, mihin kaikki tulee.
Mihin lasit tulevat?
Mihin murot ja mausteet tulevat?
Pitää päättää, mihin haluan ne.
Minulla ei ole monta hyllyä.
Säätiedotus on hurja. Kokassa on 30 solmua tuulta.
Seuraavat päivät tulevat olemaan vaikeita.
Ette ole mukavuusalueellanne. Välillä olo on varmasti kurja.
Katsokaa ympärillenne. Pitäkää huoli toinen toisistanne. Se auttaa paljon.
Hei, tyttöni. Nousen huomisaamuna veneeseen.
Täällä on yö. Näettekö? Pitäkää hauskaa päiväkodissa.
Rakastan teitä ihan kamalasti. Nähdään pian. Rakastan teitä.
Onpa hyvä ennusmerkki.
Me lähdemme. Vihdoin se tapahtuu! Kaiken suunnittelun jälkeen.
PÄIVÄ 1: 800 MERIPENINKULMAA PYÖRTEEN REUNALLE
Hei, Andy. Tämän jälkeen yhteys katkeaa, -
kunnes olemme Vancouverissa kolmen viikon päästä.
En jaksa uskoa, etten voi puhua sinulle ja tytöille niin pitkään.
Muut naiset vaikuttavat tosi kivoilta.
Voin tosi pahoin. Vesi maistuu hirveältä.
Puristan sekaan sitruunamehua, jotta se maistuisi paremmalta.
Sitruunoita ei ole loputtomasti.
Meri on jo hurjempi kuin osasimme odottaa.
Toivottavasti ei niin hurja, ettemme voi hoitaa tehtäväämme.
Rakastan teitä kamalasti. Jutellaan, kun tämä on ohi.
Älä mene, Siri. Et tule koskaan takaisin.
Jumitut tiedekaappiin. -Aivan kuten mekin.
Mitä ruoaksi on? -En tiedä.
PAKKAUSSUUNNITTELIJA, USA
Heitän löytämäni kattilaan. Lisään tortilloja ja chilikastiketta.
En voi kuvitella kokkaavani täällä.
En tiedä, miten se onnistuu.
En kokkaa kuivalla maallakaan. Tästä tulee jännää.
Olen tosi merisairas. -Niinpä.
Kello on 4.20 aamulla.
Meillä on kolme vahtiryhmää. Aloitimme toisen vahtivuoron.
Oli mahtavaa lähteä saarelta ja nähdä maata viimeistä kertaa.
Me yritämme tottua merillä olemiseen.
Olemme purjehtineet vinossa viimeiset 24 tuntia.
Yritämme saada vatsamme kestämään merenkäynnin.
Toiset onnistuvat paremmin.
Tuntui hyvältä tulla laiturille -
ja tavata porukka, jonka olin tavannut vain Skypessä.
Etukäteisjännitys oli varmasti yksi matkan vaikeimpia osuuksia.
Hyppäämme tuntemattomaan. Emme tiedä, mihin menemme.
Pakkasinko oikein? Tulemmeko juttuun?
On jännää nähdä paikka, jota useimmat eivät saa nähdä.
Siitä kuulee uutisissa ja mediassa, mutta on uskomatonta -
nähdä omin silmin Tyynenmeren jätepyörre.
Olen pakkaussuunnittelija.
Minun on nähtävä, mihin pakkauksemme päätyvät, -
mihin muovi päätyy ja mitä oikeasti tapahtuu.
Kuljin tästä, kun purjehdin ensi kertaa maailman ympäri.
En etsinyt muovia, mutta törmäsin siihen.
Mitä teet, Kristine? -Pyykkään.
Elämää 45 asteen kulmassa.
Kuka kertoo, miltä täällä haisee?
Pilaantuvilta vihanneksilta ja hieman myös...
Ei haju kovin paha ole.
Muovi kehitettiin, koska se on uskomaton materiaali, -
joka kestää ikuisesti. Se on nyt tehty.
Teimme materiaalin, joka kestää ikuisesti.
Näemme alueen, johon on päätynyt muovia aina 1950-luvulta asti.
On jännää kokea se tieteilijänä.
Tervetuloa labraan.
Täällä säilytämme teknisiä varusteitamme.
Ja nukumme. -Säilytämme tavaramme.
Olen mikromuovitutkija.
Tutkin pääosin merikilpikonnia. Väittelin juuri tohtoriksi.
Kun aloitin, asiaa ei juuri tutkittu.
Emme tienneet ongelmasta merikilpikonnien keskuudessa.
Nyt ongelma on räjähtänyt käsiin.
Projektiin liittyen olen tutkinut juuri kuoriutuneita kilpikonnia.
Ne siirtyvät munimisrannoilta pelagiselle vyöhykkeelle, -
kuten pyörteeseen. Ne kehittyvät siellä.
Se auttoi lajeja kehittymään, koska ravinto oli siellä.
Niiden elinkaari on kehittynyt niin, -
että ne päätyvät virtojen mukana kasaantumisalueille.
Alueille kertyy muovia niin nopeasti, että ne ovat ekologisia loukkuja.
Kilpikonnat joutuvat menemään kehityshistoriansa takia -
saastuneimmille alueille kasvamaan ja kehittymään.
Haluan nähdä, paljonko roskaa on tärkeimmillä kehitysalueilla, -
joita monet eivät pääse näkemään.
Se on hyvin mielenkiintoista ja samalla huolestuttavaa.
Olen töissä TOMRA:ssa, norjalaisessa yrityksessä.
Pyörittelen lukuja, mitä tulee kierrätystilastoihin -
ja ympäristödataan. Lisäksi teen tällaisia reissuja -
ja teen yhteistyötä ihmisten kanssa ympäri maailmaa.
Puhun siitä, kuinka voimme toteuttaa systeemisen muutoksen niin, -
että muovi kierrätetään eikä se päädy meriin.
Kohokohtia 48 tunnin ajalta. En ole koskaan ennen pelännyt -
näin paljon veden juomista ja vessassa käymistä.
Muuten tämä on ollut mahtavaa.
Kerroin kavereilleni naismiehistöstä. He kysyivät, miten se on mahdollista.
Sanoin, että he näkisivät vielä.
PÄIVÄ 3: 500 MERIPENINKULMAA JÄTEPYÖRTEEN REUNALLE
Terve, nättimys.
Mitä tuumaattte lähestyvästä myrskystä? -Olen innoissani!
Olen odottavin mielin. -Olen valmis.
Suojausta.
Ihan hullua. Kasvosi loistivat.
PÄIVÄ 5: 300 MERIPENINKULMAA JÄTEPYÖRTEEN REUNALLE
Siri, sinun vahtivuorosi.
Viime yönä olin ensi kertaa jännittynyt ja peloissani.
Tajusin, että olemme veneessä, keskellä merta, ihan keskenämme.
Jos jokin menee pieleen, meidän pitää selviytyä itse turvaan.
Mitä täällä tapahtuu? -En ole varma.
Minun piti korjata jotakin. En tiedä mitä.
Jääkaapin kompressori on täällä.
Se naksuttaa vähän väliä. Kylmäaine taitaa olla loppu.
Kolmas kerta toden sanoo. Yritän taas korjata tätä.
Koska alus on vinossa, lennän aina tuonnepäin.
Minä toimin siis kiilana. -Jen on kiilani.
Mitä sääennustus sanoo? -San Franciscossa on matalapainetta.
Se pakottaa kovan tuulen näihin osiin Tyyntämerta.
Yritämme paeta sitä.
Yritämme pysyä sen edellä, ettei se nappaa meitä.
Etsimme tyyntä merta, jotta voimme tieteillä.
PÄIVÄ 6: 150 MERIPENINKULMAA JÄTEPYÖRTEEN REUNALLE
Näimme viimeksi maata ensimmäisenä päivänämme.
Nyt olemme nähneet vain lintuja ja paljon lentokaloja.
Oletteko nähneet vielä muovia?
Eilen näin muovia kelluvan ohitsemme vähän väliä.
Oli tämänkokoisia paloja. Oli myös isoja ämpäreitä ja pikku palasia.
Viiden minuutin sisällä näimme 11 muovinpalaa.
Se tapahtui, kun söimme. Emme keskittyneet veteen.
Näimme muovin kelluvan veneen vieressä.
Näimme pulloja ja isoja palasia laatikoista.
Pienemmistä palasista ei tiedä, mitä ne ovat. Paljon pakkauskääreitä.
Se ei lupaa kovin hyvää pian näkemämme kohdalla.
Olin valmis näkemään paljon muovia, mutten odottanut näkeväni sitä -
ihan näin tiheällä tahdilla näin pian.
Kuljemme lisäksi 45 asteen kulmassa.
Siksi emme voi tutkia sitä, mitä haluamme tutkia.
Olisi hienoa kerätä talteen näytteitä muoviroskasta, -
mutta emme saa välineitä mereen olosuhteiden takia.
Emme ole nähneet maata tai toisia veneitä.
Mistä roskat siis tulevat? -Niinpä.
Albatrossi tuli tervehtimään.
En haluaisi nähdä albatrosseja täällä, -
koska ne kiitävät meren pinnalle nappaamaan kalmareita, -
jotka näyttävät samalta kuin valkoiset muoviroskat meressä.
Linnut ottavat muovia mukaansa ja vievät sitä poikasilleen.
PÄIVÄ 7: JÄTEPYÖRTEEN REUNA
Me pääsimme Tyynenmeren jätepyörteelle!
Merenkäynnin ei pitäisi olla näin kovaa.
Koska olemme alueella, jossa on hyvin paljon muovia, -
jota on näkynyt näissäkin olosuhteissa, -
haluamme vähän troolailla.
Tämä on 333 mikronin keräimemme.
Kiinnitämme sen troolin perään.
Kiinnitämme sen letkunkiristimillä.
Näin se ei irtoa vedessä.
Tähän keräämme näytteet.
Me troolaamme.
Käytämme Manta-troolia, jolla keräämme pinnalta näytteitä, -
dataa ja epäpuhtauksia.
Selvitämme, mitä epäpuhtauksia muovin pintaan kertyy -
ja kasvaako muovissa mitään.
No niin.
On kiva pysähtyä.
Sen pitää osua veteen tämä puoli ylöspäin.
Työnnämme sen veteen. Rowan saa päästää irti.
Sehän näyttää rauskulta! -Nyt odotamme 30 minuuttia.
Tuntuu hyvältä tehdä tiedettä.
Tiedettä. -Tiedettä.
Tiedettä!
Ajoituksen pitää olla kohdillaan, -
jotta keräämme näytteitä yhtä kauan joka päivä.
Palasia on paljon nyt, kun aallokko on rauhoittunut.
Ne kelluvat ohitsemme. -Aina vain enemmän.
Roskaa on kaikkialla. Olemme sen keskellä.
Kaikki meret ovat yhteydessä. Nyt näkemämme muovi -
on voinut tulla Keski-Amerikasta. Se on voinut tulla Japanista.
Vaikka se tulisi mistä, se voi päätyä mihin hyvänsä.
Yritämme selvittää, paljonko meren pinnalla on muovia, -
kuinka se vaikuttaa meren elämään, -
miten suuri toksinen vaikutus muovilla on -
ja kuinka se vaikuttaa omaan terveyteemme.
Pannaan ne kulhoon.
Uskomatonta, että se kelluu 3 000 metrissä vettä.
Pyrimme nyt laskemaan ja tunnistamaan -
erilaiset löytämämme muovit.
Kaadoimme löydöksemme kolmeen eri siivilään.
Nämä ovat isompia muovinpaloja.
Nuo ovat keskikokoisia ja nämä pienimpiä.
Tutkimme niitä mikroskoopilla.
Tutkimme makro- ja mikromuoveja.
Mikromuovi on pienempää kuin viisi millimetriä -
ja makromuovi sitä isompaa.
Katsokaa, kala. -Pikkuinen kala.
Jaamme löydökset kategorioihin. Ensimmäinen on "pelletit".
Ne ovat raakamateriaalia.
Niistä on tehty tuotteita. Seuraavaksi on "lanka".
Sitä on voinut tulla köydestä. Pieniä köydenpalasia.
Lisäksi on "palasia", kovempia muovipaloja.
Suurin osa näytteistä on niitä.
"Kalvo" on esimerkiksi muovipussia. Joustavampaa materiaalia.
Lisäksi voi olla styroksia, mutta sitä ei ole vielä ollut.
Sitä ei ole kovin usein pinnalla, -
koska kun se päätyy mereen, se uppoaa ilmakupliensa takia.
Sitä ei siksi ole.
No niin.
Pilssiin!
Nämä pannaan tänne.
Voi luoja. Heippa.
Täällä säilytämme näytteitä.
Isoja muovinpalasia on aina vain enemmän.
Niitä tulee tulemistaan. Hullua.
Näimme ison palan verkkoa ja ilmeisesti puolikkaan ämpärin.
Olemme kirjaimellisesti syrjimmäisimmässä maailmankolkassa.
Kaikkialla vedessä on muovia.
Parin sekunnin välein jotakin lipuu veneemme ohi.
Tämä on viimeinen verkko. Se on kaikkein pienisilmäisin.
Muovia ei näe paljaalla silmällä.
Näen kuitenkin hiuksenhienoja sinisiä kuituja.
Ne kelluvat vedessä.
Kalaverkoistako? -Ehkä. Tai köydestä.
Tai ehkä fleecevaatteesta, joka on pesty.
Jutellaan pikaisesti siitä, mitä tänään on tapahtunut.
Tiedepuolesta.
Hyvin tehty. Kuka ei ole vielä vilkaissut?
Tänään merenkäynti on aika kovaa.
Muovi päätyy siksi pinnan alle. Kaikki ei kellu pinnalla.
Iso osa muovista uppoaa.
Näytteissä on enemmän muovia kuin muissa pyörteissä.
Järkyttävää.
Olisipa meillä röntgenlasit, joiden ansiosta näkisimme kaiken.
Voisimme katsoa merelle ja nähdä, miltä siellä näyttää.
Näytteessä on satoja palasia.
Olemme keskellä ei-mitään, ja roskaa on valtavasti.
On ällistyttävää, että sitä on löytynyt näin paljon.
Varsinkin, kun meri käy hurjana, se on hyvin hämmentävää.
Kun pesee polyesterivaatteita, muovia päätyy vesistöihin.
Kun pesee fleecevaatteita, mikromuovia päätyy viemäreihin.
Se on ihan oma maailmansa, jota ei näe paljaalla silmällä.
Sellainen vaikuttaa niin kovin viattomalta.
Moiset tuotteet ovat halpoja.
Halvat materiaalit käyvät kalliiksi.
Näemme sen täällä. -Niin.
Hei. Ulkona on villiä mutta uskomatonta.
Auringonnoususta tulee upea. Aallot ovat valtavia.
Huomaan sen.
Vähitellen tutustuin naisiin paremmin.
Kaikilla oli omat syynsä siihen, miksi he olivat mukana.
Kuutisen vuotta sitten otin loparit työstäni.
Irtisanoin asuntoni, jätin poikaystäväni ja muutin Havaijille -
opiskelemaan teollista ekologiaa, tiedettä kiertotalouden takana.
Halusin tutkia, kuinka tekomme vaikuttavat planeettaamme.
Rakastan merta. Kuva on Norjasta. Pääkaupunki Oslosta. Asun siellä.
Toimin suunnittelualalla. Nautin kovasti suunnittelusta.
Tässä olen minä. Haluan tutkia -
maailmaa ja mahdollisuuksia.
Minulla on paljon ajatuksia siitä, miten voin käyttää taitojani -
paremmin kuin nyt.
Minä vartuin Mansaarella.
Se on erityinen paikka. Onneksi sain varttua siellä.
MERIBIOLOGI, MANSAARI
Tässä on perheeni. Tämä on äitini.
Hän on uskomattomin nainen, jonka kukaan voi tavata.
Anteeksi. En tiedä, miksi itken. -Hänellä on moinen vaikutus sinuun.
Hän rakensi meille upean elämän. Meillä ei ollut rahaa, -
mutta söimme aamiaiseksi -
muroja rannalla matkalla kouluun. Hyppäsimme veteen, kun halusimme.
Mietin paljon muun maailman asioita. Koulussa olin omissa maailmoissani.
Kuljin virran mukana. Päätin, että haluan tieteilijäksi.
Olin kuitenkin valinnut paljon taideaineita.
Opiskelin taidetta, fysiikkaa ja tekstiilitöitä tai muuta hullua.
En lainkaan tieteitä. Opettajat vähän ihmettelivät.
Yksi opettajista tuki minua kovasti.
Hän sanoi: "Kokeile sitä ihmeessä. Mitä pahaa voi tapahtua?"
Aloin opiskella meribiologiaa. Ensimmäisellä luennolla tiesin, -
että halusin tehdä juuri sitä koko loppuelämäni.
Kaikki loksahti paikoilleen. Tunnen olevani onnekas.
Kaikki eivät löydä sitä, mitä he rakastavat tehdä.
Sain tänään sähköpostia mieheltäni. Olen tosi innoissani.
Hän vei lapset purjehtimaan Ontariojärvelle.
Lapset ottivat vedestä näytteitä.
Heillä oli ämpäreitä ja mikroskoopit.
He matkivat meitä.
Uskomatonta. He matkivat äitiä. He eivät tepastele korkokengissä, -
vaan siivilöivät vettä. Se on aivan mahtavaa.
He ovat pikku tieteilijöitä.
Kerron kärkeen, että olen äiti. Kun on äiti, on aina äiti.
Se kulkee aina mukana.
Sain neljä lasta neljässä vuodessa. Se ei ollut järin fiksua.
Joskus elämä yllättää. Kaksoset olivat yllätys.
Maataloustieteilijänä opetan, mikä on parasta eläimille, -
kasveille ja maaperälle.
Koin intohimoa maataloustiedettä kohtaan.
Olen saanut olla opettaja viisi kuusi vuotta.
Opiskelijat ovat tulevia tilallisia.
Minulla on tieteilijän tausta. Tiede on yhä intohimoni.
Voin auttaa parhaiten muovisaasteen poistamisessa -
jakamalla tietoni ihmisten kanssa.
Kun tietää, alkaa välittää. Kun välittää, voi muuttua.
Teimme ensimmäisinä pulloja meren saasteesta.
Halusin kertoa ihmisille tarinaa.
"Teemme mahtavia asioita. Levitetään tietoa siitä."
Varmistamme, että kuluttajat muuttavat ajattelutapaansa.
"Mistä tämä muovi tulee? Miksi se näyttää tältä?"
PÄIVÄ 8: JÄTEPYÖRTEEN KESKELLÄ
Tuolla näyttää olevan jotakin isoa. Jotakin muovista.
En tiedä, mitä näemme.
Voisimme pysähtyä kokonaan.
Teemme töitä tiedemies Maximenkolle. Hän on kiinnostunut vieraslajeista.
Kun roskat liikkuvat merissä, -
ne ovat kuin keinotekoinen koralliriutta.
Verkot ja roskat ovat alusta, jossa pienet organismit kasvavat.
Lopputulos on ruokaketju, joka perustuu valtavaan palloon.
Häntä kiinnostaa tietää, -
kuinka rannikkolajit voivat kulkeutua paikkoihin, joihin ne eivät kuulu.
Hän antoi meille satelliittipaikantimen.
Kun magneetin irrottaa, se alkaa lähettää tietoa.
Yhdessä NASAn kanssa hän tarkkailee sitä ja seuraa, -
missä poijut liikkuvat merivirroissa.
Lopuksi iso vene tulee hakemaan sen. Hän tutkii siinä olevia lajeja.
Karine, katso, ettei haita tule.
Jalat ylös, daamit!
Varovasti. -Nappasimme verkkopallon.
Näyttääkö hyvältä? -Kyllä.
Onko vesi lämmintä? -Ihastuttavaa.
Panimme paikantimen kiinni. Nyt paikannin katoaa näkyvistä.
Seuraamme sitä satelliitin kautta.
Odotamme troolin nostamista. Sitten panen hanskat käteeni.
En saa koskea mihinkään. Valmistaudun henkisesti ja fyysisesti -
kannen halki kulkemiseen koskematta mihinkään.
Se on tosi vaikeaa. Onneksi Siri nostaa minut.
Vuonna 2014 ylitimme Atlantin.
Veimme näytteet tutkittaviksi. Kaikki olivat käyttökelvottomia.
Ne olivat saastuneet veneestä, vaatteista ja kaikesta.
Olemme tarkentaneet toimiamme.
Keräämme nyt näytteitä niin, että vältymme kontaminaatiolta.
Tätä on varmaankin syöty.
Kun olemme troolanneet, tutkimme näytteitä.
Etsimme palasia, joissa elää jotakin.
Jos se vaikuttaa mielenkiintoiselta tai emme ole ennen nähneet moista, -
hän selvittää DNA-kokeen avulla, mitä eliöitä muovissa elää.
Rowan, mitä nämä ovat?
Tämä on meriplanktonia. Se on siistiä ja tosi tärkeää.
Se on ruokaketjun pohjalla.
Jos se kuolee sukupuuttoon, kaikki elämä meressä kuolee.
Niin tieteilijät ovat kertoneet. Tämä on tosi siistiä.
Koska muovi on niin pientä ja se on sekoittunut -
orgaaniseen ainekseen merenpinnalla, -
eläimet luulevat sitä ruoaksi. Muovi päätyy eläimeen.
Eläin voi nääntyä kuoliaaksi, -
koska muovi täyttää vatsan eikä sekaan mahdu ravinteita.
Lisäksi muovi on tehty kemikaaleista. Muut kemikaalit tarttuvat muoviin.
Nekin päätyvät ruokaketjuun.
Kun muoveja tehtiin alun perin, niihin lisättiin kemikaaleja, -
jotka tekivät muovista notkeampaa tai tulenkestävämpää.
Nyt tiedämme, että kemikaalit ovat hyvin myrkyllisiä -
ja haitallisia sekä ihmisille että meren eliöille.
On selvinnyt, että jopa plankton syö muovia.
Kun muovia päätyy lajeihin -
ruokaketjun pohjalla, se vaikuttaa suuresti -
suurempiin merieläimiin ja meihin, koska olemme ravintoketjun huipulla.
Syömme kalaa, jossa voi olla -
haitallisia ja myrkyllisiä kemikaaleja muovista.
PÄIVÄ 11: JÄTEPYÖRTEEN KESKELLÄ
Voi raukkaa.
Tutkimme sen sisuskaluja. Saamme huomenna hyvää sashimia.
Oletko kasvissyöjä? -En ole.
Pidätkö tonnikalasta? -Pidän siitä kovasti.
Raakana vai kypsänä? -Rakastan tonnikalaa.
Söisitkö sitä, jos sen vatsassa olisi muovia?
Tuskinpa. Toivon, ettei muovia löydy.
Koska syömme sen, Anna?
PERÄMIES, YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ehkä tunnin päästä.
Sushia!
Tässä on kahta erilaista sushia.
Soija-inkivääri-seesamia ja sitruuna-valkosipulia.
Se on herkullista.
Tämän tuoreempaa sushia ei ole.
Mitä sinä teet?
Otan tämän palan maksasta.
Katson sitä vähän tarkemmin. Katsokaapa sitä.
Mitä siinä on? -Maksa on täynnä töhnää.
Tuotako emme vielä syöneet? -Söitte sitä lounaaksi.
Tänne voi päätyä paljon myrkkyjä.
Merissä on paljon kemikaaleja ja orgaanisia saasteita, -
kuten palonestoaineita, fluoria ja tuholaismyrkkyjä.
Kun ne törmäävät muoviin, ne voivat kiinnittyä sen pintaan.
Emme halua näitä kemikaaleja sisällemme.
Koska ne ovat sitkeitä, ne eivät koskaan katoa.
Tutkin vertani 35 kemikaalin varalta. YK on kieltänyt ne kaikki, -
koska ne ovat myrkkyä ihmisille ja ympäristölle.
Näistä 35 kemikaalista kehostani löytyi 29:ää.
Kemikaalit aiheuttavat syöpää. Ne ovat hormonihäiritsijöitä.
Ne matkivat hormoneja ja estävät kemikaaliviestien kulkemisen kehossa.
Varsinkin raskauden aikana hormonit ovat elintärkeitä.
Myrkyt voivat siirtyä lapsillemme synnytyksen ja imetyksen kautta.
Hei, minä tässä. En tiedä, miksi nauhoitan tämän.
Et kuule tätä, kunnes olemme maissa.
Kaipaan sinua kamalasti. En saa tyttöjä mielestäni.
Mietin sitä, kun synnytin ja ruokin heidät.
Sitä, mille he altistuvat elämässään ja mitä se tekee heille.
Tänään on paljon muovia.
Sitä tuntuu olevan yhä enemmän.
Olemme kuin tiheässä sumussa, mutta kyse onkin muovisumusta.
On vaikea sanoin selittää tätä. On myös vaikea kuvata sitä, -
koska palaset ovat niin pikkuisia.
Seassa on kyllä isojakin paloja.
Sally näki aiemmin kokonaisen tuolin. Siinä oli jalatkin kiinni.
Ihmisen vaikutus näkyy kaikkialla.
Kun ihmiset heittävät jotakin "pois", tämä on nyt se pois-paikka.
Tänne roskat päätyvät. Eivät ne katoa.
Ne elävät planeetallamme. Merissämme. Täällä syrjässä.
Nyt näemme kaiken oikeassa mittakaavassa.
Se tekee tästä entistä...
En tiedä, onko tämä nyt epätodellisempaa vai todellisempaa.
Surrealistista. -Aivan. Tämä tuntuu surrealistiselta.
Olemme kulkeneet satoja kilometrejä näiden vesien halki.
Nyt tiedän troolaamisemme -
ja näkemäni perusteella, että täällä joka neliösentillä on -
muovihiukkasia, joita emme näe.
Se haluaa tepastella.
Olemme 1 300 kilometriä maasta. Meillä on tässä tämä pikkuinen, -
joka hengailee muovinpalojen seassa. Se pureskelee nytkin jotakin.
Voi luoja. Ihan hirveästi muovia.
Se on pikkuinen ratas. Tai ehkä tämä on korkki.
Voi luoja. Katsokaa tätä. Eikö tämä olekin hirveää?
Suurin saaliimme tähän mennessä. -Näen kalasia.
Ohi lipuu kaiken aikaa lisää. -Tässä on yli tuhat palasta.
Olemme muovin ympäröimiä. -Niin.
Näemme joka suunnassa lisää muovia.
Nämä palaset ovat tulleet -
monenlaisista tuotteista, jotka ovat päätyneet mereen.
On uskomatonta, kuinka monen tuotteen on pitänyt hajota.
Löysin mikromuovirakeen.
Niitä käytetään kosmetiikassa. -En meinaa edes nähdä sitä.
Päädyin vahingossa tutkimaan kilpikonnia.
Kun niitä tutkii rannoilla, -
sitä tajuaa käytännössä olevan dinosaurusten vierellä.
Niitä on ollut olemassa tosi kauan. Ne eivät kehity tarpeeksi nopeasti -
kestääkseen kaikkea sitä, mitä heivaamme ympäristöön.
Ne eivät kehity ymmärtämään, etteivät roskat ole ruokaa.
Jos muovista luovuttaisiin nyt heti, muuttaisiko se mitään?
Sitä on jo kamalasti ympäristössä.
Nyt on tehtävä jotakin, koska tilanne vain pahenee.
Pitää ymmärtää, mitä haittaa siitä on -
ja lieventää haittavaikutuksia. Jotakin on tapahduttava nyt heti.
Löysimme surkeimman näytteemme.
Ongelma on aivan erilainen kuin mitä odotin.
Siivoaminen on mahdotonta. -Monet kuvittelevat, -
että Tyynenmeren jätepyörre on kirjaimellisesti jätesaari, -
jonka halki voi kävellä.
Minusta on suurempi järkytys nähdä kaikki tämä pieni muovi.
Mietin itseäni ja omaa muovinkäyttöäni.
Olen vain yksi ihminen. Kaikki muovini on yhä olemassa.
Olemme aika lailla... Olemme tämän pisteen kohdalla.
Ylitimme aikavyöhykerajan toissa päivänä.
Olemme teillä tuntemattomilla. -Aika lailla.
Onpa kiva sää. -Kyllä vain. Kaunis sää.
Täydellinen kenttätyöhön.
Helppoa. Lämmintä. Kuivaa.
Ulkona on aika raju sää.
Todella raju. -Niin on.
Kaikki ovat törmänneet seinään.
Emme voi siivota pois kaikkea tätä muovia.
Pieniä palasia on niin paljon. Ne ovat nyt osa meren elämää.
Työt täytyy aloittaa maista.
Muovia.
Uskomatonta!
Turkooseja varjoja. -Minusta se on paljon parempi.
Tämä on tosi kivaa. Täällä on paljon elämää.
Ongelmaan ei ole yhtä ratkaisua. Onneksi voimme tehdä vaikka mitä.
Yritetään keksiä kaikki mahdolliset ratkaisut, -
ettei muovia päätyisi mereen. -Miten olisi verohelpotus?
Tai muovin verottaminen. Muiden materiaalien veron poisto.
Jo nyt moneen maahan -
saa tuoda paperia ja muita hajoavia materiaaleja -
muovipussien sijaan täysin ilman veroa.
Muovipussien maahantuonnista maksetaan korkeaa veroa.
Suurissa firmoissa, kuten Tescossa, Co-opissa ja Marks and Spencerissä -
voisi olla enemmän muovittomia pakkauksia, -
jotta voi itse tehdä valinnan. Se olisi iso juttu.
Vaikka olisi miten eettinen, jos unohtaa ottaa lounaan mukaan, -
kaupassa kaikki on muoveissa. Mitä siinä voi tehdä?
Miten saamme supermarketeista täysin muovittomia?
Pitää luottaa hallitukseen ja populaarikulttuuriin.
Kun populaarikulttuuri vaikuttaa hallitukseen, joka pakottaa -
supermarketit muuttamaan tapojaan.
Sloveniassa ja Balkanin maissa on paljon tuoretoreja.
Ei tarvitse ostaa kaupasta muovia. Torit ovat halvempia.
Tulee kehittää kierrätysteknologiaa.
Muovin hinta tietenkin ongelma.
Uusi muovi on kierrätettyä halvempaa.
Nyt ei makseta siitä, että materiaalit kaivetaan maasta, -
muutetaan muoviksi ja palautetaan alkuperäiseen muotoon.
Homma toimii puoliväliin. Siksi se vaikuttaa halvalta.
Jos miettii muovin kokonaishintaa, se on muita materiaaleja kalliimpaa.
Teen nykyään töitä TOMRAlle.
Olen firman kiertotalousasiantuntija. Me keskitymme kierrättämiseen.
Koneemme ottavat vastaan juomapakkauksia, -
pulloja, laatikoita ja tölkkejä, joista on maksettu pantti.
Lakimme vaatii sitä. Pantin saa takaisin.
Pakkauksella on silloin arvo. Se estää ihmisiä roskaamasta.
Saksassa niin on tehty jo kauan.
Pulloista ja tölkeistä 97 prosenttia palautetaan.
Jos en itse jaksa kierrättää, -
joku muu kerää arvokkaan pakkauksen talteen.
Se on helppo palauttaa, jolloin rahan saa takaisin.
Siksi niin moni kierrättää. Läheskään kaikki eivät kierrätä, -
mutta koska pakkauksella on arvo, se päätyy sinne, minne kuuluukin.
Se on mielenkiintoista. Kierrätys ei ole vain kierrättämistä.
Roskan polttaminen on kierrätystä, koska siinä energia kierrättyy.
Pantin ansiosta muovi pysyy erillään eikä saastu muista materiaaleista.
Laatu pysyy korkeana. Pulloista tehdään uusia pulloja.
Pullon tekemiseen ei tarvita ensiömuovia.
Mitä tulee kierrättämiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa, -
kierrätys toimii lähinnä alaspäin.
Pulloista tehdään räystäitä ja mattoja. Se on yhä lineaarista.
Muovi päätyy lopulta kaatopaikalle, ei pullosta pulloksi.
Kierrättäminen kaipaa uutta brändäämistä.
Nykyään ymmärrämme kierrättämisen niin.
Sanoisin, ettei sellainen kierrättäminen ole vastaus.
Puhuit biomuovista. -Niin.
Siinä on paljon vikaa.
Se hajoaa nopeammin mikromuoviksi, joka ei kuitenkaan hajoa.
Se vain hajoaa pienemmäksi nopeammin. Se päätyy ravinnoksi.
Jos se päätyy kierrätykseen, se tuhoaa kierrätettävän muovin.
On vaikea erottaa biohajoavaa muovia ja tavallista muovia.
Miten voi tietää, voiko sitä kierrättää?
Minusta vaikeinta on käsittää valtavaa energiakehää.
Vaikka homma toimisi -
ja sijoitettaisiin miljardeja kaupallisiin kompostijärjestelmiin -
kierrätysjärjestelmien sijaan, -
se vaatisi paljon tilaa ja energiaa.
Muovi muutetaan pelleteiksi, siitä tehdään pakkaus, -
jota käytetään kymmenen minuuttia, kunnes siitä tulee maa-ainesta.
Ihmiset eivät ymmärrä ongelmaa tarpeeksi.
On äärimmäisen vaikeaa löytää ihmisiä sijoittamaan meihin.
Vaaditaan vastauksia, mutta meille ei makseta työstä.
Ratkaisu on alan omissa käsissä.
Ala itse tuottaa materiaaleja.
On tärkeää huolehtia siitä, että kansa on kiinnostunut tästä.
Se onnistuu niin, että edistys on nopeaa.
Sen pitää olla haluttavaa. Seksikästä.
Täytyy pitää liikettä yllä. -Kuluttajien tulee vaatia sitä.
Jos uusi vaihtoehto on parempi, ihmiset haluavat sen.
Firmat, jotka eivät ole mukana, saavat hävetä.
Työni on tehdä kauniita pakkauksia, -
jotka saavat ihmiset ostamaan tuotteita.
Tämä kokemus herätti minussa tunteita.
Näimme troolissa kamalasti muovia.
Pienessä näytteessä oli yli tuhat palasta. Minä itkin.
En voi peruuttaa jo tapahtunutta.
Se sai katkaisijan kääntymään. En voi koristella työkseni muovia.
Minun pitää kehittää ratkaisuja muoviongelmaan.
Se muutti minua.
Kaikissa on jotakin ainutlaatuista. Voimme vähentää omaa kulutustamme.
Voimme muuttaa suuresti omaa elämäämme.
Haluan viedä tämän pidemmälle. Jos haluamme maailman muuttuvan, -
on nostettava vaihdetta ja käytettävä hyväksemme sitä, -
mikä tekee meistä mahtavia. On puututtava ongelmaan.
Olemme nyt tietoisia ongelmasta. Miten löydämme ratkaisun?
Siihen tarvitaan kokonainen armeija.
Tarvitsemme kaikenlaisia ihmisiä.
HERÄTTÄKÄÄ MINUT, KUN MAATA ON NÄKYVISSÄ.
Tänään näemme maata ensi kerran 19 päivään.
Tässä menee kansainvälinen raja. Tuolla on Kanada.
Vau.
Kuvailehan hajua. -Minä haistan...
Joko maan tai lietesäiliön.
Michelle, miltä maa haisee? -Pahalta hengitykseltä!
Maa alkaa tulla näkyviin. Näettekö? -Näemme maan.
Maata näkyvissä!
Matka oli uskomaton. Vietimme kamalan monta päivää -
purjehtimassa meren halki.
Näimme, kuinka syrjäinen alue on.
Se sai ymmärtämään, mitä olemme tehneet.
Siitä on hyvä ottaa opikseen.
On tehtävä lisää suojellaksemme meriä ja estää tällaista tapahtumasta.
Olen oppinut paljon. Kaikki ovat oman alansa asiantuntijoita.
Olemme tehneet yhteistyötä upealla tavalla.
Vahvuus innostaa jatkamaan. Olen huomannut, -
että mahtavia asioita tekevät ihmiset saavat muutkin tekemään mahtavia.
Sea Dragon, tässä liikenteenohjaus 374.
Kuuletteko? -Kuulemme.
Olette siis tulossa British Columbian Vancouveriin.
Mikä oli viimeinen satamanne? -Honolulu, Havaiji.
Maata, maata, maata
Mitä näkyy? -Maata, maata
Maata, tuolla on maata Maata tuolla, kaikkialla
Uskomatonta, että on kulunut kolme viikkoa -
viimeisestä keskustelustamme. Kerrottavaa on paljon.
Olen lintu. Minä lennän!
Mitä näet?
Ankkuri laskeutuu. Me teimme sen!
20 päivää merellä.
480 tuntia ja 2688,4 meripeninkulmaa.
Tiedetiimi kuittaa!
Hasta la vista. -Baby.
MILJOONIA TONNEJA MUOVIA KATOAA LUONTOON JOKA VUOSI.
SE SAASTUTTAA KAIKEN ARKTIKSESTA MERENPOHJIIN.
YLI PUOLI MILJOONAA MUOVINPALAA VOI OLLA -
JOKA NELIÖKILOMETRILLÄ TYYNENMEREN JÄTEPYÖRTEESSÄ.
TUTKIMUSTEN MUKAAN KEHOOMME TULEE MIKROMUOVIA JA MYRKKYJÄ -
RUOAN, VEDEN JA ILMAN VÄLITYKSELLÄ.
EI TÄYSIN TIEDETÄ, MITÄ SE TEKEE TERVEYDELLEMME, -
MUTTA SE MUUTTAA KUITENKIN KEHOMME TOIMINTAA.
MIEHISTÖN KERÄÄMÄT NÄYTTEET ON ANNETTU -
PROJEKTEIHIN YMPÄRI MAAILMAA, JOTTA VOIMME TUTKIA -
JA YMMÄRTÄÄ PAREMMIN MUOVIKRIISIN ERI PUOLISTA.
"MIKROTOIMINTA LOI ONGELMAN."
"MIKROTOIMINTA KORJAA SEN." -EMILY PENN
MUUTOS ALKAA NYT.
Järkytyin. Tutkin asiaa vuosikymmenen.
Löysimme pyörteestä enemmän muovia kuin koskaan aiemmin.
Vene pomppi ylös ja alas. Se oli pahasti vinossa. Ei kiva.
Siellä ei ollut kiva olla. Vessa oli aivan etupäässä.
Sen tulee lähteä koko yhteiskunnasta. Tietenkin toimet alkavat ylhäältä, -
mutta ihmisten pitää osoittaa, että he välittävät asiasta.
Kalat pitävät muovia ruokana ja syövät sen.
Muovi jää jumiin suoliin ja vatsaan.
Tässä on lintu, jonka vatsa on täynnä muovia.
Albatrossi kierteli yllämme. Se oli taianomainen hetki.
Sivusto hyppää auki näin.
TOMRAssa tiedämme, että jäte on vanhanaikainen konsepti.
Siitä voi tehdä jotakin uutta.
Koneeseen syötetään pullo tai tölkki.
Pantin saa takaisin. Se on upea esimerkki kiertotaloudesta.
Se opettaa ihmisille jätteen arvon konkreettisella tavalla.
Alalla meitä kutsutaan kuluttajiksi.
Voimme äänestää kulutuksellamme.
Valta on meillä käsissämme.
Tuottajat haluava tietää, mitä me haluamme.
Mikä aukko tuotteella tulee täyttää?
Tarinoita jakamalla voimme muuttaa ihmisten ajatuksia.
Voimme tukea yrityksiä, joita pidämme hyvinä.
Ei ole hopealuotia. Ei ole yhtä ainutta ratkaisua.
Meidän on keksittävä eri tapoja ratkaista ongelma suunnittelun, -
tieteellisen tutkimuksen, teknologian ja menettelymuutosten kautta.
Sinä olet elokuvantekijä. Teet kampanjointivideon.
Kiitos, että tulit puhumaan meille.
MIEHISTÖN MERKITSEMÄN VERKKOPALLON LÖYSI 336 PÄIVÄÄ MYÖHEMMIN -
OCEAN VOYAGES INSTITUTE.
SE OLI KULKENUT 3827 KILOMETRIÄ.
LISÄTIETOA RETKEN TIEDEPROJEKTEISTA JA SIITÄ, -
MITEN VOIT OSALLISTUA MUOVIVALLANKUMOUKSEEN -
LÖYTYY OSOITTEESTA XTRILLIONFILM. COM.
Suomennos: Jaana Pollitt LinQ Media Group