Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
În 6 iulie am ajuns la Pamplona cu un prieten.
Am urcat până în centrul vechi.
Femei din Pamplona!
Bărbați din Pamplona!
- Trăiască San Fermín! - Trăiască!
Gora San Fermín!
Gora!
Prietenul meu, fiind obosit, s-a întors la mașină.
M-am așezat pe o bancă, lângă un băiat care mi-a zis:
„Ce mișto e fiesta de San Fermín!”
Apoi a întrebat: „Ai venit singură?”
Nu v-ați opus? Nu ați încercat să fugiți?
Nu.
Eram în stare de șoc.
Voiam doar să se termine. Am închis ochii, să nu mai știu de nimic.
Nu e mai aproape de adevăr faptul că, în loc să vă blocați,
în acel moment au început mai degrabă
niște relații sexuale consimțite între voi șase?
Nu.
Eu te cred!
Cel mai rău nu a fost ce am pățit atunci, ci tot ceea ce a urmat.
Nu credeam că avea să se întâmple așa ceva.
NU EȘTI SINGURĂ
PAMPLONA, NAVARRA, SPANIA
7 IULIE 2016
ACEST FILM INCLUDE MĂRTURII AUDIO INTERPRETATE DE ACTORI ȘI ACTRIȚE.
ACESTEA SUNT EXTRASE TEXTUAL DIN DECLARAȚII, INTERVIURI ȘI SCRISORI
ȘI AU FOST EDITATE PENTRU CLARITATE.
NUMELE VICTIMELOR AU FOST SCHIMBATE PENTRU A LE PROTEJA ANONIMATUL.
În acea noapte
era rândul meu să patrulez în centrul vechi din Pamplona.
AGENTA 455 POLIȚIA LOCALĂ DIN PAMPLONA
Pe jos.
Și a venit apelul prin dispecerat.
Da. SOS.
Suntem cu o tânără care spune…
Ne-a spus că a fost agresată sexual de către patru băieți
și vrem să raportăm cazul.
Venim. Pornim acum.
CAMERĂ DE SUPRAVEGHERE ORA 03:40
Am luat-o la fugă.
Fata plângea fără oprire.
Am început să discut cu ea.
Mi-a spus că fusese agresată.
Avea vocea sugrumată.
Era în stare de șoc.
Mi-a spus că fuseseră patru bărbați.
Am zis: „Bine. Cum erau îmbrăcați?”
Mi-a spus: „În costume de San Fermín. ”
În clipa aia am zis: „Doamne sfinte!
O să căutăm acul în carul cu fân. ”
URGENȚE
M-au dus la spital.
Acolo l-am așteptat pe specialistul în medicină legală.
Era foarte speriată.
Mă ținea strâns de braț și mă ruga să nu o las singură.
Să rămân cu ea.
M-au urcat pe o masă și mi-au dat tot felul de pastile.
Pastila de a doua zi și altele pentru BTS și HIV.
M-a întrebat: „Cum o să-i spun mamei? Cum o să-i povestesc așa ceva?”
Între timp, noi eram în casa scării
unde victima spusese că avusese loc fapta.
Am intrat într-un spațiu foarte strâmt, care îți crea claustrofobie.
Avea o ușă care înăbușea orice sunet.
I-ar fi amortizat țipetele.
Eram convinși că aveam de-a face cu o agresiune sexuală.
Și încă una gravă.
M-a sunat o colegă și mi-a spus ce se întâmplase.
Nu trecuseră nici 24 de ore de când începuse fiesta.
PLATFORMA CONTRA VIOLENȚEI BAZATE PE GEN
Și se petrecuse într-un oraș conștient de agresiunile bazate pe gen.
PAMPLONA FĂRĂ AGRESIUNI BAZATE PE GEN
HĂRȚUIREA NU E FLIRT. NU ÎNTRECE MĂSURA!
NU AGRESIUNILOR BAZATE PE GEN
NU VIOLA
Ce tristețe…
În ciuda eforturilor noastre, în ciuda muncii noastre asidue,
n-am reușit să evităm asta.
Noi, cele care am îndurat agresiuni sexuale grave,
știam ce ne aștepta pe toate și mai ales pe o aștepta pe ea.
Haideți! Mișcați!
Haideți!
Mișcați!
Am aflat dintr-un SMS.
Și eu am o fată care, ca și ea, se plimba prin Pamplona atunci.
PRIMARUL PAMPLONEI 2015-2019
Aceeași situație.
O agentă de la poliția locală
a decis să ia la puricat filmările camerelor de supraveghere.
Au transmis o serie de caracteristici.
Erau trei bărbați din Sevilla,
între 20 și 25 de ani și între 1,65 și 1,75 înălțime.
Tatuați pe abdomene.
Trei purtau barbă.
Ea a văzut niște persoane care puteau corespunde.
Doar câteva cadre.
POLIȚIA LOCALĂ PAMPLONA
Aveau păr scurt, șaten-deschis.
Când am intrat, cei patru m-au înconjurat și m-au trântit la podea.
Eu am închis ochii și le-am cedat.
La ora 08:20, un agent ne-a informat că lângă barieră
erau patru tineri cu accent andaluz.
Puteau fi din Sevilla.
Toți purtau barbă.
Și erau din Sevilla.
În acel moment, unul s-a prezentat drept polițist.
Era foarte calm și cooperant.
Eram surprins.
A spus că mai au un coleg de grup, dar că nu știau unde e.
Ceea ce nu concorda
era că grupul avea cinci, nu patru membri.
Numai unul avea niște litere tatuate pe abdomen.
Între timp, mai fuseseră identificate două grupuri de tineri.
Dată fiind situația, am decis să le dăm drumul.
Și am început imediat să le căutăm vehiculul.
Guerrero, polițistul, a spus că veniseră la Pamplona
cu un Fiat Bravo auriu.
Am decis să îl localizăm, poate găseam a cincea persoană
și se legau lucrurile.
Am început să căutăm prin cartiere.
Deasupra noastră atârna ca un nor negru teama că s-a întâmplat ceva îngrozitor.
Eram cu toții foarte agitați.
Până la urmă am găsit-o.
Ulterior ai apărut cei patru,
apoi li s-a alăturat al cincilea, cel neidentificat.
Atunci am observat tatuajul
pe care nu îl văzuserăm în piața cu tauri.
I-am arestat pe toți cinci.
Putea fi vinovat unul sau puteau fi vinovați toți.
Poate că victima nu fusese conștientă de numărul lor.
Ieșisem să beau ceva. Așa se face de 7 iulie.
ELENA SARASATE PROCUROARE
M-a sunat un coleg care era de gardă și mi-a spus cam ce se întâmplase.
Am zis: „Serios? Cinci? Și unul nu a zis: «Ce faceți? Ce facem aici?»”
Asta era și mai șocant.
Li s-au confiscat telefoanele.
Am găsit schimburi de mesaje cu informații relevante pentru anchetă.
Un grup de mesaje se numea „Haita”.
CABEZUELO: PUTEREA LUPULUI STĂ ÎN HAITĂ, FRATE
PRIETENUL 1: NE TREBUIE CLOROFORM, FRÂNGHIE, DROGURI
DACĂ VREM SĂ O VIOLĂM TOȚI
PRENDA: 'NEAȚA!
LA TREI ORE ȘI JUMĂTATE DUPĂ INFRACȚIUNE
AM FUTUT UNA TOȚI CINCI
CE EXCURSIE MIȘTO!
PRENDA: AVEM FILMARE
Trecuseră câteva ore.
M-am dus să fac cunoștință
cu fata asta, care are un nume.
Mi-ar plăcea să pot… E un om în carne și oase.
Am dus-o la unul dintre apartamentele noastre.
Eram nedormită de mult timp.
Nu mă schimbasem de hainele cu care venisem în Pamplona.
Am făcut un duș.
I-am sugerat să își sune părinții.
I-a sunat, dra nu a putut vorbi.
S-a blocat, a început să plângă… „Îmi pare rău. ”
Până la urmă, eu am vorbit cu mama ei.
Auziseră ceva, fiindcă se difuzase la televizor.
Se gândeau: „Doar n-o fi fiica noastră?”
Și au aflat că era chiar fiica lor.
Începem cu știrea care a zguduit începerea fiestei de San Fermín.
Din surse încă neconfirmate, au avut loc cinci arestări.
Da, pentru agresiunea sexuală.
Închisoare fără drept de cauțiune pentru cei cinci arestați…
A început cu stângul fiesta
care se axează de mult pe lupta contra agresiunilor sexuale.
Suntem mereu pregătite, cu speranța că nu va fi nevoie să ieșim în stradă.
Dar, dacă se întâmplă ceva,
știm cum să ne organizăm pentru a riposta.
Se activează protocolul contra agresiunilor bazate pe gen.
LA 21:00, PROTEST LA PRIMĂRIE CONTRA AGRESIUNII DE LA FIESTĂ!
NE STRÂNGEM AZI. VINO! DĂ DE ȘTIRE! #SANFERMIN2016, #VIOLENȚĂSEXISTĂ
Nicio agresiune fără ripostă!
Era o zi deosebit de caldă.
Îmi amintesc perfect că mi se scurgea o picătură de transpirație pe spate.
Și îmi amintesc să eram foarte furioasă.
Nu putem simți decât furie față de cele întâmplate.
O îmbrățișăm din tot sufletul
pe fata care a suferit agresiunea.
În 2008 mai avuseserăm un caz similar,
uciderea lui Nagore Laffage, tot de 7 iulie.
CU OPT ANI ÎN URMĂ
E vorba de Nagore Laffage Casasola, în vârstă de 20 de ani.
A fost ucisă de José Diego Yllanes,
un medic psihiatru din spitalul unde Nagore era asistentă stagiară.
Când ea i-a refuzat avansurile sexuale, bărbatul a ucis-o în bătaie.
Asta e tot ce îmi doresc, să facă dreptate.
Atât.
Data de 7 iulie e una foarte dureroasă pentru mine.
Eram acasă și am primit deodată un apel de la Pamplona.
MAMA LUI NAGORE
Mi-au dat vestea despre fată.
Îmi amintesc perfect că m-am ridicat din pat
și m-am dus la protest.
Trebuia să îmi arăt susținerea. Și eu fusesem susținută.
Și mie îmi fuseseră alături oamenii, așa că trebuia să…
Trebuia să o susțin.
Când mi s-a atribuit cazul,
mi-am amintit instantaneu de cazul lui Nagore.
VÍCTOR SARASA AVOCAT AL PRIMĂRIEI PAMPLONA
Mă ocupasem de caz din partea primăriei Pamplona.
Mi-a rămas ca un ghimpe în coastă, fiindcă nu s-a făcut dreptate.
„NU” ÎNSEAMNĂ „NU”!
Cazul lui Nagore ne-a făcut să înțelegem ce ni se întâmplă.
„NU” ÎNSEAMNĂ „NU”
Și că trebuie să-i punem cumva capăt.
Vom continua lupta până când vom schimba acestă realitate.
Nicio agresiune fără ripostă!
AVOCATUL APĂRĂRII
Cum v-au părut?
Am discutat doar cu clientul meu.
Bine. Sunt calmi.
Tot ce cerem e să se respecte prezumția de nevinovăție.
Există o filmare, nu?
Îmi pare rău, dar, evident, asta face parte din proceduri.
Vom face o declarație când o vom vedea.
- Au recunoscut că au făcut sex? - Nu pot răspunde.
- Au zis că a fost consimțit? - Nu pot răspunde. Vom vedea.
Nu îmi amintesc acele zile.
Nu-mi amintesc bine când se termina una și începea alta.
Eram într-o stare de șoc fără margini.
M-am întâlnit cu tatăl ei, la primărie.
Era distrus.
Distrus. Absolut zdrobit.
M-a întrebat: „Îmi garantezi că primăria va merge până la capăt?”
Omul deja își imagina
că, în tot acel proces,
nu vor fi judecați doar vinovații,
ci va fi judecată și fiica lui.
A luat sfârșit fiesta de San Fermín 2016!
1 ianuarie, 2 februarie 3 martie, 4 aprilie
5 mai, 6 iunie 7 iulie, San Fermín!
E ușor să te identifici cu victima din San Fermín.
CARLOTA ÁLVAREZ ACTIVISTĂ
Toate am fost la fieste locale.
Să mergem la Pamplona
Cu ciorapii în…
Toate ne-am îmbătat și ne-am combinat cu cineva.
Fata era studentă. Era de vârsta noastră.
Tot ce făcuse fusese să petreacă.
A fost un punct-cheie care ne-a determinat să reacționăm.
Dar nu ne-am imaginat
că avea să genereze un asemenea impact.
LA O LUNĂ DUPĂ INFRACȚIUNE
POLIȚIA REGIONALĂ
AGENT PRINCIPAL LA POLIȚIA REGIONALĂ NAVARRA
Un telefon mobil are circa 35.000 de fișiere.
Fișierul WhatsApp e doar unul dintre ele.
Iar acesta poate conține circa 135.000 de mesaje.
Trebuie să identificăm comportamentele individuale
ca să putem repera persoanele în filmări și să aflăm cine ce a făcut.
Le cercetez viețile.
E ca și cum aș fi călătorit cu ei de la Sevilla.
Le cunoșteam expresiile.
Știam tot.
Pe măsură ce avansa ancheta, aflam tot mai multe despre ei.
ENRIQUE CONDE, JURNALIST DIARIO DE NOTICIAS DE NAVARRA
Dintre cei cinci inculpați, patru sunt prieteni din copilărie,
iar al cincilea i-a însoțit în excursie.
Unul era la Academia de poliție
și urma să fie angajat ca agent.
Cabezuelo era soldat profesionist.
Prenda fusese arestat pentru niște incidente legate de fotbal.
Escudero…
era bărbier.
Iar Boza era al cincilea.
Venise ca prieten al lui Prenda.
Grupul era ca o familie. Ce se întâmplă în grup rămâne în grup.
Acționau în haită.
PALATUL DE JUSTIȚIE
DECLARAȚIILE INCULPAȚILOR
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
Cred că toată lumea din țară știe că inculpații au dreptul să mintă
în procedura judiciară.
Există dreptul de a nu spune adevărul.
Martorii sunt obligați să spună adevărul, dar inculpații, nu.
Vorbeam de fotbal, iar ea a zis
că arătăm bine și că n-a mai fost cu tipi din Sevilla.
Eu am zis: „Nu suntem doar doi. Suntem cinci. ”
A zis: „Pot și cu cinci. ”
În acea declarație a existat intenția de a justifica totul
prin a spune că victima a incitat,
a provocat, a facilitat și a căutat-o cu lumânarea,
dar ea nu vorbise niciodată de cinci persoane.
I-am zis: „Nu poți cu cinci!”
Ea a zis: „Ba da, serios. Pot. ”
Ea vorbise de patru.
Deci ea controla situația?
Da.
Ea spunea cum să stăm și ce voia să facem.
Ea era cea care spunea… Ea dădea tonul.
Se simțea bine.
S-a simțit mai bine decât mine, asta e sigur.
De ce credeți că a făcut plângere dacă totul a fost consimțit?
Sincer, nu știu.
Poate din cauză că am plecat așa.
Cred că i-am rănit orgoliul.
Dacă am fi invitat-o la o bere pe urmă, nu ar fi mai făcut plângere.
Care a fost scopul filmărilor?
Să le revedem și să ne simțim
ca și cum ne-am uita la filme porno cu noi.
N-am vrut să mă uit.
Dar judecătorul a spus: „Vezi filmarea și sună-mă!”
M-am uitat. L-am sunat pe judecător.
A zis: „Ce părere ai?” „Păi…”
Și amândoi am ajuns la aceeași concluzie.
Nu fusese prima dată când o făcuseră.
În timpul cercetării telefoanelor mobile,
am descoperit ceva ce a schimbat cursul anchetei.
Erau două filmări.
Se vedea o fată pe bancheta din spate.
Era complet inconștientă.
- E Pozoblanco? - Pozoblanco și Haita.
Ei o pipăiau și se lăudau cu ce făceau.
Nu știam cine era victima. Nu i se vedea fața.
Am început să caut detalii care să mă ajute să o identific.
Era foarte greu. Nu ne așteptam să aflăm.
Nu vedeam decât o rochie.
Din niște metadate, am găsit locația.
Fiind două filmări,
am putut stabili că mașina era în mișcare și i-am aflat direcția.
Cum părea că petrecuseră,
am început să caut fieste sau bâlciuri din zonă.
N-am găsit nimic.
Am scormonit prin metadate
și am aflat că exista o altă dată a filmării.
Și am găsit o potrivire.
1 MAI 2016
La 23 de ani, eram foarte rebelă.
Îmi plăcea să ies în oraș.
Am dat de niște tipi.
Unul era polițist în Sevilla, detașat aici.
Am flirtat puțin. Nu aveam iubit atunci. Dar atât. N-am mers mai departe.
Îmi amintesc că era ziuă.
Unul s-a oferit să mă ducă cu mașina.
Soldatul.
Am analizat peste 1.000 de fotografii de la bâlciul din Torrecampo.
Am găsit un cort unde inculpații fuseseră fotografiați.
Și numai într-una dintre fotografii
apărea o fată care purta aceeași rochie.
Ea putea fi victima.
Am deschis fotografia. Avea o grămadă de like-uri.
Am analizat profilurile celor care dăduseră like.
Cred că un like era de la ea.
M-am afundat în căutări.
La începutul lui septembrie m-a sunat un polițist.
M-a întrebat: „Pot să îți trimit un cadru dintr-o filmare?”
Eu eram.
Eu.
Distrusă, mi-a zis: „Știam eu!
Dar nu m-a crezut nimeni. ”
Cel mai mult m-a scârbit bășcălia.
Destul că profită de tine…
Dar să mai și râdă?
Ea și-a amintit
că s-a trezit pe bancheta din spate,
aproape dezbrăcată.
Practic îi ordonase să întrețină relații sexuale.
Ea refuzase.
M-a lovit.
M-a dat jos din mașină. A strigat: „Curvă!”
Când mi-am scos rochia, am văzut că pe interiorul coapsei
aveam ditamai vânătaia.
Primul meu gând?
„M-au drogat.
Poate că el m-a violat și eu nu știu. ”
REDIRECȚIONAT
SFINTE SISOE! CE I-AI DAT TIPEI? MĂTRĂGUNĂ?
CE MIȘTO!
Pe atunci, legislația stipula
că, dacă erai drogată sau beată până-ți pierdeai cunoștința sau controlul,
nu era agresiune sexuală.
Era abuz sexual.
Cu sau fără penetrare. Nu conta.
PRIETENUL 2: E MOARTĂ SAU CE?
PRENDA: TOCMAI I-A TRAS-O FRUMOASEI ADORMITE
Dacă o femeie e drogată și violată de 40 de bărbați, nu e viol?
Nu.
Ca să fie agresiune, trebuie să fie violență și intimidare.
Mi-am păstrat dresul și rochia.
Am păstrat totul.
Polițistul m-a întrebat: „Faci plângere?”
Am zis: „Evident că fac. ”
Am întocmit raportul și, după nici 20 de minute,
presa publica tot felul de detalii.
O altă turnură neașteptată pentru apărare.
Patru dintre cei cinci inculpați au abuzat, se pare, de o altă tânără…
Acest lucru indică o bandă de prădători sexuali.
Se cred intangibili
fiindcă au mai făcut asta și nu i-a denunțat nimeni!
O BANDĂ DE VIOLATORI. CÂTE ALTE VIOLURI AU COMIS?
SĂ NU UITĂM CHIPURILE ACESTOR VIOLATORI SADICI!
A trecut un an până a început procesul.
În timpul acelui an,
Agustín Martínez Becerra, unul dintre avocații apărării,
știa că trebuia să lupte pe frontul mass-media.
Fiindcă era vorba de opinia publică.
Imaginile sunt interpretabile.
În imagini nu se vede
niciun gest violent, nici măcar un gest care ar putea indica un viol…
Știa că, prin presă, putea sădi și răspândi îndoiala.
ANA REQUENA JURNALISTĂ LA ELDIARIO. ES
Credeți că victima minte?
Sunt absolut convins. Dar nu…
Credeți că victima minte.
- Clar. - Dar psihologii, nu.
Cel mai împământenit stereotip despre femei din istorie
e că sunt mincinoase, manipulatoare…
Tot ce vă pot declara e că fata nu spune adevărul.
DE ACORD CU AVOCATUL… OAMENII SUNT NEVINOVAȚI…
AVOCATUL AGUSTÍN MARTÍNEZ ARE DREPTATE. A FOST MANIPULARE LA GREU.
Vor fi șase victime aici.
Fie că sunt găsiți vinovați ei, fie că ea, vor fi șase victime.
Avocatul Haitei a obținut ce voia,
să ne concentrăm pe victimă, când e vorba de vinovați.
Agustín Martínez, avocatul lui Prenda. Bună dimineața!
- Bună dimineața, Agustín! - Bună!
- Bună seara! - Bună!
E normal ca un avocat al apărării
să dispună de atâta spațiu de emisie?
E normal?
De câte ori ieșeam în oraș, numai la asta mă gândeam.
La petreceri, mă apuca plânsul.
Coșmaruri, nopți nedormite…
Trebuia să iau pastile.
Când ne-am întâlnit față în față, a fost…
BIROUL DE SPRIJIN PENTRU VICTIMELE INFRACȚIUNILOR
„E doar o copilă. E o fetiță. ”
Era distrusă. Nu îi era bine deloc.
Citeam știri în căutarea unei logici pentru ce mi se întâmplase.
Și uneori plângeam până la șase dimineața.
Nu mă puteam opri.
FATA MINTE.
DE CÂND SE DUCE O FATĂ CUMINTE PRIN COTLOANE CU CINCI NECUNOSCUȚI?
În premieră la televiziune,
avem declarația unei rude a acestor tineri.
- Crezi că vărul tău e nevinovat? - Da, desigur.
Să afle toată Spania că nu-mi pasă
de barbariile care li se pun în cârcă fratelui meu și prietenilor lui.
La proces, s-au poziționat aproape ca niște martiri.
SUNT ÎNCHIȘI DOAR DIN CAUZA PRESIUNII SOCIALE.
#LINȘAJPOPULAR #RUȘINENAȚIONALĂ
POATE AR TREBUI S-O ANCHETEZE PE FATĂ
Ieșeam din casă cu gândul că o să mă răpească.
Le-am zis mamei și prietenilor mei:
„Dacă dispar, ăsta e motivul. ”
Cred că părinții ei au avut adesea senzația că o pierd.
Mama ei îmi spunea: „Nu o mai recunoaștem. ”
„Nu știu dacă face față. ”
„S-ar putea să o distrugă definitiv. ”
Femei din Pamplona!
Bărbați din Pamplona!
- Trăiască San Fermín! - Trăiască!
- Gora San Fermín! - Gora!
Mereu am fost bună la învățătură.
Nu mă mai puteam concentra.
M-am lăsat de facultate.
Mediile de informare nu voiau să vorbească
despre violență sexuală sau agresiune.
În loc să vorbească despre motive, au decis să transforme cazul într-un circ.
La numărul cinci,
tinerii au profitat de ocazie și au pătruns odată cu o vecină.
Analizați fiecare detaliu al scrierii
lui Prenda însuși!
Scrisoarea transmite că era foarte neliniștit când scria asta.
- Da? - Da.
E codul Haitei.
Această mediatizare a scindat publicul.
Ori o credeai pe ea,
ori îi credeai pe ei.
Misoginia ucide foarte mulți oameni din această țară!
- Da, Patricia. - Intenția de a-i linșa…
Să fim serioși!
Trebuie judecați, nu așa. Eu sunt contra…
Dar pe ea o judeci de trei ori!
- Zău! - De trei ori!
E o fată de 18 ani!
„Crezi că a fost viol? Sau sex consimțit?”
Viol, votați! Sex consimțit, votați!
Poftim? E nebunie curată!
Nu ți se pare incredibil de misogin?
…importanța mesajelor vocale…
…băieți normali, atrăgători…
- Nu există dovezi. - Sau există?
…sincer…
…din Sevilla și erau în Pamplona…
LA 16 LUNI DE LA INFRACȚIUNE
Curtea a decis ca procesul să aibă loc cu ușile închise.
Mai mult, au luat miște măsuri cum nu am mai văzut.
Au acoperit ferestrele cu hârtie.
Dar se vedea că aceste obstacole nu vor fi de-ajuns.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
Putem vorbi după ședință. Nu acum.
Când e presa la intrarea în tribunal…
Ce rol am eu? Să încerc să o evit.
Nu putem face ca procurorii americani, să spunem presei tot ce știm.
Nu așa procedăm noi.
Așa că ieșeam pe ușa din spate și speram să nu mă prindă.
Nu voiam să dau declarații.
- Clienții dv. se vor declara nevinovați? - Da. Evident.
- Mulțumesc! - Și eu.
Presa nu prea mă băga în seamă.
Așa că am trecut oarecum neobservat.
AVOCAȚII APĂRĂRII
AVOCAȚII VICTIMEI
- Aveți ceva de spus? - Nu fac declarații acum.
Cu o lună înainte de începerea procesului, în SUA apăruse mișcarea Me Too.
Evident, toată planeta vorbea despre acest subiect.
Acest proces avea să marcheze un punct de cotitură
în modul de a trata și a înțelege violența sexuală din Spania.
Printre atribuțiile noastre e să însoțim victimele.
În cazul ei, a fost mai complicat, din cauza persecuțiilor constante.
O luam și schimbam mașina.
Ne asiguram că nu suntem urmăriți.
Era vorba de o persoană tânără, într-o situație în care nu trebuia să fie.
Intram prin spate
ca să o ferim de camerele video.
SALA DE JUDECATĂ 102
Când am văzut că intră singură,
mi s-a părut că nu e conștientă de ce avea să urmeze.
E un teren ostil.
Era așezată în fața a trei judecători îmbrăcați în negru.
Nu e ușor.
În 6 iulie am ajuns la Pamplona cu un prieten.
M-am așezat pe o bancă, lângă un băiat.
M-a întrebat: „Ai venit singură?”
Am zis: „Nu, am venit cu un prieten, dar s-a dus să doarmă în mașină. ”
Am râs, am vorbit despre fotbal…
El era cu niște prieteni.
Le-am zis că mă duc să dorm în mașină.
Au zis: „Venim cu tine. ”
Am ajuns la un hotel.
Am auzit doar că unul a zis un număr și un nume.
Tipul de la hotel a zis: „Nu aveți nicio cameră aici. ”
CAMERĂ DE SUPRAVEGHERE ORA 03:07
Tipul lângă care mersesem până atunci
a început să mă prindă de umăr, de șold.
Sinceră să fiu, am început să mă simt cam incomod.
Au cotit la stânga,
spre un bloc de locuințe.
Unul dintre ei s-a apropiat să mă sărute, iar eu nu m-am retras.
Mă gândeam că ne sărutăm și atâta tot.
În timp ce îl sărutam, un alt tip a zis: „Hai!”
Spuneți că doi v-au prins de încheieturi și v-au tras în casa scării.
Da.
Am simțit că unul m-a prins de șold și mi-a tras în jos dresul.
Am închis ochii și, când îi deschideam, nu vedeam decât tatuaje.
Și piele.
Și tot ce auzeam erau râsete ocazionale.
Îmi amintesc că unul a spus: „Frate, e rândul meu. ”
Eram în stare de șoc.
Voiam doar să se termine. Am închis ochii, să nu mai știu de nimic.
Voiam să se termine odată.
Ce fac atâtea femei zi de zi?
Același lucru. Se supun.
Speră să se termine odată.
Și foarte multe dintre ele tac.
CAMERĂ DE SUPRAVEGHERE ORA 03:27
Au plecat pe rând.
M-am îmbrăcat.
Atunci mi-am dat seama că îmi furaseră telefonul.
Am început să plâng.
Am început să plâng amarnic.
M-am hotărât să mă așez pe o bancă.
Eram distrusă.
Atunci s-a apropiat un cuplu de mine.
Mi-au zis: „Liniștește-te! Nu plânge! Ce s-a întâmplat?”
Ca să conchidem, până la urmă,
nu ați consimțit nicio clipă la cele întâmplate?
Nu.
Eram într-o cameră vecină sălii de judecată, cu familia ei.
Și părinții, și mătușa ei treceau prin clipe grele.
Așteptaseră ore în șir
fără să știe cum merg lucrurile sau cum se simte ea.
Nu ați auzit când au spus că vor o cameră?
Mai exact, o cameră „pentru sex”?
Nu.
Nu m-ar fi surprins să vrea o cameră.
E incomod să doarmă patru oameni într-o mașină.
Și, insist, nu e adevărat
că deja întrețineați relații sexuale?
Ați spus că v-ați sărutat.
Așteptați ocazia să vă furișați în bloc?
Nu.
Avem idei preconcepute despre foarte multe lucruri.
Inclusiv despre cum ar trebui să se comporte o victimă.
Ce aștepți de la o victimă? Să fie distrusă, să plângă.
Dar ea era o tânără de 20 de ani, simpatică și extrovertă.
Cum s-a comportat la proces? Așa cum e ea.
Fac o paranteză, dacă îmi permiteți. Așa stați așezată de obicei?
Poftim? Așa stau cel mai comod.
Da, poate că acum nu e cea mai potrivită poziție.
Bine.
Când ați început relațiile sexuale, v-ați simțit…
Permiteți-mi întrebarea… excitată?
Nu îmi amintesc. Nu știu.
Mă sărutasem cu un tip, dar nu cât să mă excit.
Înțeleg, deci,
că erați suficient de lubrifiată pentru a întreține relații…
Victimele sunt luate la întrebări.
„De ce s-a dus?” „De ce l-a sărutat?”
De pildă, eu știu că Nagore a fost la el acasă.
Și au existat oameni care m-au întrebat: „De ce a intrat? De ce s-a dus?”
Așa a vrut ea.
Dar asta nu îi dă cuiva dreptul să te omoare.
Dar nu v-ați opus și nu ați încercat să fugiți?
Nu.
M-am gândit mereu: „De ce nu i-a cedat Nagore?”
Acum ar fi trăit.
CU OPT ANI ÎN URMĂ, ÎN ACEEAȘI SALĂ DE JUDECATĂ
- Bună dimineața! - Bună!
Doamna Asun Casasola Pardo?
- Mama lui Nagore. - Da.
În cazul lui Nagore, judecătorul le-a spus juraților:
„Vreți să-i puneți întrebări mamei lui Nagore?”
Stimați jurați, aveți vreo întrebare?
Au întrebat dacă Nagore cocheta.
Asta m-au întrebat jurații.
Pe cine judecau în sala aia?
Cum le-ați semnalat că erați în stare de șoc?
Și că relațiile sexuale aveau loc fără consimțământul dumneavoastră?
Nu am vorbit. Nu am făcut nimic. M-am supus și am ținut ochii închiși.
În orice caz,
e clar că nu ați simțit nicio durere în timpul incidentului.
Insist. Nu fac nicio declarație.
Sunteți mulțumit de cum a decurs mărturia ei?
Uită-te la fața mea!
- A fost cu consimțământ. - Da.
Ba nu! Dacă ea nu a spus „da”, nu există consimțământ.
Chiar dacă ar fi spus „da”, când se răzgândește, punct!
Nu știu. Trebuie să aflăm mai multe despre ea.
Raportul unui detectiv particular o discreditează pe tânără
și a încins situația.
Totul, pentru a dovedi că nu a fost afectată de presupusul viol.
Detectivii au urmărit-o la piscina din orașul ei.
Au fotografiat-o la cină, într-un restaurant, cu familia.
Nu numai acasă, la facultate și în viața ei de zi cu zi.
I-au analizat și rețelele de socializare.
Doar o fotografie
făcută de curând și postată pe Instagram.
POȚI, NU POȚI, SCAPĂ DE CHILOȚI
E un tricou cu o replică dintr-un program TV, Super Shore.
Îl aveam și eu, și prietenele mele în vara aia.
Cum se poate ca o fotografie pe care o pun pe Instagram
să fie dovada că am suferit sau nu o agresiune sexuală?
Nu voiam să fiu corelată.
N-am spus niciodată că eram eu.
Doar nu era să pun o poză cu mine plângând,
ca să întrebe toți: „Ce a pățit?”
Voiam să trăiesc normal, și în mod normal puneam poze de la petreceri.
Am avut sentimentul că e vorba de o dezbatere între generații.
Oamenii de 60 de ani judecau ce făceau fetele de 20 de ani.
Judecătorul care a acceptat rapoartele unor detectivi particulari
despre viața ulterioară a victimei
respinsese mesajele schimbate între inculpați
în zilele premergătoare faptei.
Ar fi genial dacă am fute toți cinci o tipă de San Fermín.
Ar fi beton.
Prefer să facem asta decât să fut singur o bunăciune.
Tot ce au recunoscut
au fost mesajele de pe WhatsApp din noaptea incidentului.
…ca, ulterior, să nu spună că li s-au încălcat drepturile,
ceea ce ar putea duce la nulitate.
Tribunalul acceptă probe considerate adecvate…
EU TE CRED, SURIOARĂ
EU TE CRED!
SURIOARĂ, EU TE CRED
Am decis să organizăm o demonstrație
ca să o susținem, fiindcă ne gândeam că se simte îngrozitor.
Refuzăm să acceptăm așa ceva.
În solicitarea permisului de urgență,
care era pe numele meu,
am scris că vom fi 1.000 sau 2.000.
SURIOARĂ, EU TE CRED
Îmi amintesc că eram în metrou și am văzut foarte mulți tineri
care țineau pancarte.
„Nu” înseamnă „nu”! Altceva e viol!
Eu te cred!
Un polițist mi-a zis:
„Sunt 20.000 de oameni aici și încă se adună. ”
Eu te cred!
NOI SUNTEM HAITA DREPTATE PENTRU FEMEI!
„Nu” înseamnă „nu”! Altceva e viol!
SURIOARĂ, EU TE CRED
M-am întors spre amica mea și am zis:
„Nu pot să cred că eu am organizat asta. Am făcut valuri, nu glumă. ”
Nu sta să te uiți! Hai cu noi!
„Strada e foarte mică. Nu putem rămâne aici. ”
Niște doamne mai în vârstă ne-au spus:
„Noi, în anii '70, făceam «salturi feministe».
Când grupul era prea mare,
îi dădeam înainte fără permis. ”
Acest caz era o picătură în plus
într-un ocean foarte mare.
NU E UN CAZ IZOLAT #EUTECRED
Manifestația a început la ora 19:30.
Protestele au vizat și sentințele recente
cu privire la delictele sexuale.
Tribunalul i-a achitat pentru că ea a stat în mijlocul agresorilor
și s-a arătat dispusă să fie „folosită sexual”.
Tribunalul a considerat că ea nu a opus rezistență.
Una dintre sentințele răsunătoare în materie de delicte sexuale
stipula că, dacă victima purta minijupă,
îl provocase pe inculpați.
13 noiembrie a schimbat totul în trei case din Alcácer.
Trei adolescente au fost ucise cu cruzime
după ce au fost torturate și violate.
57 DE FEMEI UCISE
DREPTATE!
SURIOARĂ, EU TE CRED
Tânăra Rocío Wanninkhof, în vârstă de 19 ani,
a dispărut în drum spre casă, în Cala de Mijas.
Cadavrul găsit ieri aparține tinerei Sonia Carabantes.
Trupul era pe jumătate dezbrăcat.
Sandra a fost violată, călcată cu mașina și arsă de vie.
În Sevilla, poliția cercetează dispariția unei fete de 17 ani.
Numele ei e Marta del Castillo.
În A Coruña continuă căutarea Dianei, o tânără de 18 ani din Madrid.
Ea a ieșit cu prietenele și nu a mai venit acasă.
Până nu mori, nu reacționează nimeni aici.
Nimeni. Nici jurnaliștii, nici judecătorii, nici poliția, nimeni.
Eu te cred!
ÎN DRUM SPRE CASĂ, VREAU SĂ FIU LIBERĂ, NU CURAJOASĂ
Până aici!
Trebuie să i se pună capăt.
Dacă nu îi puneți voi, îi punem noi, femeile.
Aici stăm! Noi nu violăm!
Era un sentiment împărtășit
al motivației, al importanței.
Era un mesaj pentru ea și pentru toate femeile din lume.
Puteam fi oricare.
Înregistrările au 96 de secunde.
Tot ce puteam dovedi era ce se întâmplase în acel minut și 36 de secunde.
S-au întâmplat mult mai multe decât vom putea să știm vreodată.
Ce apare în filmări?
În filmări…
cinci persoane tratează o femeie ca pe un obiect.
Victima fusese încolțită.
Îngenuncheată, înspăimântată… Ținea ochii închiși.
Nu scotea nici măcar un cuvânt.
Nimic. Nicio vorbă.
În schimb, interacțiunea dintre ei e foarte vădită.
I se adresează victimei la modul imperativ.
Vorbesc despre rândul fiecăruia. „E rândul meu. ”
Se simte disprețul absolut față de ea.
Râsetele.
E o femeie într-o situație de supunere totală.
Controlată, înșfăcată, imobilizată.
La un moment dat, victima a gemut.
Și unul dintre ei a zis: „Frate, nu-i frumos așa. ”
Probabil s-a întâmplat ceva
ce până și unuia dintre ei i s-a părut în neregulă
și au oprit înregistrarea.
M-au șocat imaginile. Da. Chiar m-au șocat.
La locul marcat. Da. Perfect.
Încă nu am vorbit…
AVOCATUL APĂRĂRII
După cum știți, nu am vorbit până acum cu presa.
Pentru prima dată, cred că e important să vă spun
că astăzi s-a dovedit pe deplin,
și veți vedea în raportul nostru de ce,
că relațiile sexuale au fost consimțite.
Așa spun cei doi experți ai noștri care au văzut filmările.
Oricine spune, văzând aceste filmări, că a fost sex consimțit între șase adulți…
Cine crede asta are o problemă.
Nu era nicio distracție.
Era o persoană care suferea și alții…
abuzau de ea.
Vă amintiți când ați spus că ea dădea tonul în relațiile sexuale?
Da.
Continuați să credeți asta sau v-ați schimbat părerea?
În fine, „dădea tonul”…
Poate că nu m-am exprimat limpede.
Continui să cred că a participat și că noi am interacționat cu ea.
- Ați vorbit? - Nu prea.
- Ea a vorbit? - Nu prea.
N-a zis nicio clipă „nu” sau „opriți-vă”.
De la: „Ea dădea comenzile și le spunea ce să facă”
la: „N-a zis «nu» și am considerat că a zis „«da». ”
Am plecat pe rând. Fiecare a plecat după ce a ejaculat.
- De ce i-ați luat telefonul? - Am greșit. Ne-am lăcomit.
Dacă a fost consimțit și plăcut,
de ce să o lase aproape dezbrăcată, abandonată și să-i mai ia și telefonul?
E absurd.
Am avut mereu senzația că ei nu considerau
că făcuseră ceva grav.
- Domnilor… - E aprinsă lumina.
LA O ORĂ DUPĂ INFRACȚIUNE
- Ne culcăm. - Ne culcăm.
- Ca boschetarii. - În casa scării.
Probabil aveau în minte o imagine stereotipă a violatorului
și nu se identificau cu ea.
Cum au și spus,
trăiau, ca grup, un fel de film porno.
Pe site-urile porno se făceau mii de căutări după „haită”.
Băieți de 11 și 12 ani au acces la pornografie
pe care niciun creier nu le poate asimila la acea vârstă și care creează…
Prin pornografie,
băieții și fetele primesc mesaje
despre ce înseamnă să fii bărbat sau femeie.
…femeile sunt obiecte, iar bărbații cred…
Bărbații sunt învățați să insiste
și că „nu” sau tăcerea femeii n-au importanță.
Problema e că nu există educație sexuală nici la școală, nici acasă.
Poate că pornografia reflectă valorile latente din societatea noastră.
Ei au fost zugrăviți ca niște monștri,
ca niște oameni cum nu am mai cunoscut.
Nimeni nu vrea ca agresorul să fie fratele, tatăl sau vărul său.
Nimeni nu vrea ca agresorul să fie de-ai săi.
Dar este.
Ultimele două zile ale procesului membrilor Haitei.
Convingătoare și decisivă,
procuroarea a demontat toate argumentele apărării…
Unul dintre avocați a zis
că pe tânără au împins-o să facă plângere cei care au asistat-o inițial.
Alt avocat a susținut că victima a făcut plângere fiindcă fusese filmată.
Martínez Becerra a spus că inculpații poate sunt proști,
bădărani, naivi și puerili, dar sunt niște copii buni.
Sunt copii buni. Au o relație…
- Îmi dați voie? - Așteptați!
Au niște relații excelente cu familiile lor.
Dar probabil că au probleme de comportament
și atitudini care lasă de dorit.
Dar n-am venit aici să le judecăm caracterul.
Noi nu judecăm dacă oamenii sunt buni sau răi.
Aceste cinci persoane pot duce vieți absolut normale.
Poate că sunt buni prieteni, copii buni,
dar au comis infracțiuni.
Nu? Haideți! E ultima zi!
Puteți comenta pledoaria finală?
Pledoariile au fost făcute. Sperăm să fie o decizie rapidă și justă.
Atât putem spune.
Odată terminat procesul, trebuia să trec printr-un parc enorm.
M-am găsit într-o situație
în care simțeam aceleași lucruri care fuseseră discutate la proces.
„Ce e frica? Ce e intimidarea?”
M-am gândit la prietene.
M-am gândit la toate…
La toate violențele sexuale pe care le-am trăit de aproape.
Eu, desigur, sunt mult mai în vârstă ca victima.
În generația mea…
Ne învățau să avem grijă. „Nu merge pe acolo! Nu veni singură!”
De parcă e vina ta fiindcă nu iei măsuri suficiente de protecție,
când, de fapt, problema e că nimeni n-ar trebui să te agreseze sexual.
Nu vreau să fiu curajoasă.
Nu vreau să mă simt o eroină fiindcă îmi scot câinele afară
la 02:00 dimineața fără să pățesc ceva.
Sau să trebuiască să scriu pe WhatsApp: „Am ajuns acasă. ”
Și să răspundă și celelalte: „Și eu. ”
Acest proces a scos la lumină un conflict în felul în care relatăm așa ceva.
În același timp, ne revendicam dreptul la o viață
în care să nu ne mai temem să plecăm și să venim acasă,
în care să ne putem îmbăta fără frică,
în care să mergem acasă cu cine avem chef, fără frică.
Mă doare, fiindcă fiului meu îi spun: „Distrează-te! Nu intra în conflicte!”
Când iese fiica mea în oraș, îi spun: „Distrează-te! Ai grijă unde te duci!”
Și nu e drept.
Nu e drept.
Când s-a terminat procesul,
familia a simțit că și-a făcut datoria.
„Am ajuns până aici. Ce a fost mai greu s-a terminat.
Rămâne să așteptăm. ”
Mi-au spus să merg înainte. Dacă îmi vine să plâng, să plâng.
Dacă îmi vine să urlu, să urlu. Să încerc să duc o viață normală.
Și asta am încercat.
Când s-a terminat procesul ei…
A trebuit să așteptăm să vedem dacă justiția o crede sau nu.
Eram moartă de frică.
Îmi spuneam: „Doamne sfinte!”
Jurnalele de știri începeau mereu cu acel caz și mă gândeam: „Eu urmez. ”
SALA DE PRESĂ
26 APRILIE
În numai câteva ore vom auzi sentința în celebrul proces…
Abuz sau agresiune?
Ca să fie agresiune, ceea ce oamenii numesc „viol”,
trebuie dovedită violența sau intimidarea.
Altfel e doar abuz.
CU 8 ANI ÎN URMĂ
Sper ca astăzi dreptatea să învingă în sala de judecată.
Și să ne putem odihni.
Sper să aud cuvântul „omor”.
În cazul lui Nagore, voiam cuvântul „omor”.
A omorât-o după două ore de bătaie. Nu s-a predat ulterior.
A încercat să îi dezmembreze trupul ca să îl facă dispărut.
José Diego Yllanes a fost găsit vinovat de ucidere din culpă, nu de omor calificat
pentru crima contra tinerei Nagore Laffage.
Jurații au stabilit că ea a înțeles greșit că bărbatul voia s-o agreseze sexual.
Amenințat cu denunțul, el și-a ieșit din fire.
Ceea ce ați auzit în sala de judecată… Nu-mi vine să cred.
L-au crezut doar pe el.
EU TE CRED
În urmă cu opt ani,
justiția a fost foarte nedreaptă cu Nagore.
Credeam că acestei fete i se va face dreptate.
Eram convinsă că o să aud cuvântul „viol”.
Vă reamintim că, deși apărarea a cerut achitarea,
procuratura a solicitat între 22 și 25 de ani de închisoare.
Erau trei judecători.
Și numai unul dintre ei,
președintele completului de judecată, avea să citească decizia.
- O avem? - Avem semnalul de la tribunal.
Președintele completului a luat loc.
S-a acordat această audiere publică
pentru citirea sentinței.
Acum voi proceda la citirea sentinței.
Trebuie să condamnăm și vom condamna pe José Ángel Prenda Martínez
ca răspunzător și autor
al unei infracțiuni continuate de abuz sexual.
Mi s-au adeverit cele mai negre temeri.
Antonio Manuel Guerrero Escudero,
abuz sexual prin prevalență.
Abuz sexual, nu viol. Ce rușine! Dumnezeule!
Se condamnă la nouă ani de închisoare.
- Nouă ani? - Cât? Nouă ani?
Trebuie să achităm și vom achita inculpații
de următoarele infracțiuni:
infracțiunea continuată de agresiune sexuală.
Nu îmi venea să cred.
A fost o mare lovitură pentru mine.
A fost printre cele mai dure lovituri pe care le-am primit după Nagore.
Bun. Citirea publică a sentinței a luat sfârșit.
Nu e abuz! E viol!
Sunteți mulțumiți?
Nu e abuz! E viol!
Ce a lezat-o realmente pe victimă
nu a fost clasificarea legală,
ci votul de respingere și ceea ce însemna el.
Judecătorul Ricardo González, de la Curtea din Navarra.
Este judecătorul care a emis un vot discrepant
și a cerut ca cei cinci tineri să fie achitați.
Potrivit lui González, a avut loc
„o partidă de sex între necunoscuți, într-o atmosferă de petrecere”.
Pentru el, gesturile și gemetele victimei sugerau excitație sexuală.
A fost singurul care i s-a adresat victimei
inclusiv spunându-i: „E clar că nu ați simțit nicio durere. ”
Bună ziua!
Curtea din Navarra a condamnat…
Când au aflat sentința, erau în bucătărie.
AVOCATA ACTUALĂ A VICTIMEI
Fata a fost zdrobită.
Tatăl ei a fost zdrobit.
Mama ei a zis: „Nu poate să rămână așa.
Trebuie să continuăm. ”
Nu e abuz! E viol!
Eu te cred!
Surioară, eu te cred!
Eu te cred!
Nu ești singură! Noi suntem haita ta!
Noi suntem haita ta!
Continuă valul de proteste și indignare…
De la pronunțarea sentinței, au fost zilnic proteste…
Am văzut manifestații masive în ultimele săptămâni…
TENDINȚE LA NIVEL GLOBAL 2 #HAITA
3 #EUTECRED # NUÎNSEAMNĂNU
Și mama ei a venit la o manifestație cu mine.
A plâns foarte mult. Știa că totul e în sprijinul fiicei ei.
Singură, beată, vreau să ajung acasă!
I-a dat multă putere sentimentul că atâția oameni îi spuneau:
„Te credem. ”
Nu ești singură! Noi suntem haita ta!
Când vezi atâtea femei, chiar și bărbați, care te cred…
Ca victimă, e foarte important să fii crezută.
Parcă ar fi fost pentru mine.
Surioară, eu te cred.
Eu te cred.
Surioară, eu te cred.
Și eu te cred.
Eu te cred
EU TE CRED
SURIOARĂ, EU TE CRED
EU TE CRED
INTIMIDATĂ?
VINOVATĂ!
Deodată, mi-am dat seama…
SCRIITOARE ȘI JURNALISTĂ
…că noi trebuie să ne spunem singure poveștile.
Nu era de-ajuns să ieșim în stradă și să protestăm.
M-am gândit: „Asta e! Ăsta e momentul!”
Și am pus un hashtag: #Povestește.
SUNTEM STRIGĂTUL CELOR FĂRĂ VOCE
Fetelor, trebuie să povestim agresiunile, violurile.
Ne-au furat povestea asta.
Trebuie să o creăm ca altele să o recunoască. #Povestește.
Ieșisem după-amiaza să alerg.
Din spate a apărut brusc un bărbat care se masturba după un tomberon.
Povestește!
Un bărbat a strigat: „Dacă nu ați fi fetițe, v-aș viola. ”
De față cu lumea. Nimeni nu s-a alarmat.
Numai noi știm cum e să mergi singură pe stradă,
să auzi pași în urma ta și să simți cum ți se strânge inima.
Povestește!
În toată Spania au loc manifestații de protest
față de o sentință mult prea tolerantă.
Imediat după aceea au izbucnit proteste pe străzile din toată Spania.
Proteste, strigăte și indignare.
Toate partidele politice critică sentința.
Alte proteste sunt așteptate în weekend.
Spaniolii sunt indignați de concluzionarea cazului
care a devenit mișcarea Me Too a Spaniei.
COPENHAGA
DUBLIN
Suntem cu ea!
LONDRA
LISABONA
Nicio grijă, surioară! Noi suntem haita ta!
BERLIN
PARIS
SYDNEY
Cred că acolo s-au canalizat multe lucruri pe care le-am amuțit timp de milenii.
Hashtagul „Povestește” a depășit 230.000 de publicări pe Twitter.
Mi-au făcut contract pe trei luni.
Directorul a zis că, dacă nu mă culc cu el, mă dă afară.
După trei luni, pa!
În acele trei luni m-a amenințat și m-a hărțuit constant.
Povestește!
Când aveam 11 ani, un profesor a abuzat de mine.
Povestesc acum fiindcă acum 16 ani nu am avut curajul.
Povestește!
#POVESTEȘTE
Era o ființă compusă din vocile a milioane de femei.
Era vie.
Un coleg m-a apucat de mână și și-a pus-o pe penis.
Am strigat: „Ce te-a apucat?”
S-a prefăcut că fusese o glumă. Din frică sau de rușine, tăcem.
Povestește!
La 13 ani, un bărbat m-a lipit de perete în casa scării.
M-a lins. M-a pipăit.
Tremuram.
Am uitat totul. Până azi.
Povestește!
Ne e foarte greu să povestim.
Înainte să le spui altora despre viol, trebuie să-ți spui ție.
Iar asta te face fărâme.
Mă trezesc speriată când îmi cade pilota, noaptea.
Mi se întâmpla când eram mică.
Cel care ar fi trebuit să mă iubească îmi trântea pilota pe jos.
Atunci începea totul. Povestește!
La 15 ani, băiatul care îmi plăcea m-a invitat la o petrecere.
A insistat să beau alcool.
A profitat de situație și m-a violat.
După ani și ani, când îl mai văd, îmi zâmbește. Povestește!
Când mă viola, am strigat de mai multe ori: „Nu, te rog!”
M-am dezmeticit mai târziu.
Eram singură pe stradă și plângeam.
Am povestit și mi s-a spus că exagerez.
Am tăcut până azi. Nu mai tac. Povestește!
Mi-am rescris de trei ori #Povestește. Încă nu știu cum să descriu momentul.
Dar o să știu.
LA 23 DE LUNI DUPĂ INFRACȚIUNE
CENTRUL PENITENCIAR PAMPLONA I
Au fost eliberați la ora 18:00 fix.
Eliberare pe bază de cauțiune pentru cei cinci membri ai Haitei.
Cei cinci condamnați au fost eliberați până la sentința finală.
Alo! Ai grijă!
- Jegoșilor! Sper să vă bușiți! - Lașilor!
- Violatorilor! - Ticăloșilor! Nenorociților!
ÎNCHISOARE MILITARĂ, MADRID
- Uite-l! - El e! Agentul de poliție!
- Ai grijă! - Te rog!
- Te rog, putem vorbi? - Dă-te la o parte!
Cei cinci se vor întoarce în Sevilla.
Luni, ei se vor prezenta la tribunalul local.
Trebuie să se prezinte acolo trei zile pe săptămână.
TRIBUNAL
Îți susții nevinovăția?
Nerușinatule!
Canalie!
De ce i-ai luat telefonul, Antonio Manuel?
De ce i-ai luat cartela SIM?
- Ce zici de proteste? - Vrei să îți ceri iertare?
- Pardon! - Cum e în libertate?
- Javră! - Ați avut probleme?
Scârbă!
- Îți susții nevinovăția? - Bineînțeles.
După controversata sentință, ministrul justiției a propus
să se revizuiască clasificarea infracțiunilor sexuale din Codul Penal.
Comisia care va revizui clasificarea infracțiunilor sexuale
e compusă numai din bărbați.
Sunt 20 de bărbați cu o medie de vârstă de 67 de ani.
E o manieră complicată de a lua o decizie care le afectează mai ales pe femei.
Când tribunalul ne-a comunicat sentința, ne-am dat seama că era o problemă.
Exista un cod prin care se accesa
sentința completă, cu datele personale ale victimei.
XXX XXX E NUMELE ZDRENȚEI CARE A DENUNȚAT HAITA
TOCMAI AM PUS POZE CU TIPA PE XXXXX
O parte a societății
se simțea dezamăgită de sentință.
Extremiști, contestatari…
Adepții teoriei „Pornografie de casă, sex la petrecere”.
ȘTIREA DIN SAN FERMÍN E INVENȚIA PRESEI.
ȘI POVESTEA DIN POZOBLANCO E FALSĂ.
Ce s-a întâmplat în ultimii ani are legătură cu un progres semnificativ
în materie de drepturi și de discurs feminist și LGBTQIA.
Ceea ce a urmat a fost o reacție a conservatorilor.
#POVESTEȘTE - MESAJ PENTRU FEMINAZISTE. DE CE URÂȚI AȘA BĂRBAȚII?
ZDRENȚE RANCHIUNOASE #POVESTEȘTE
#EUNUTECRED
Știm deja că nu ne credeți.
Stați liniștiți!
Suntem conștiente de faptul că nu ne credeți.
Asta e problema.
DE CE NU SE ORGANIZEAZĂ FAMILIILE ȘI IUBITELE BĂIEȚILOR,
SĂ O BATĂ PÂNĂ O PARALIZEAZĂ?
Nu-mi venea să cred.
Nu înțelegeam nici de ce, nici la ce bun.
Oamenii ăia puteau să apară la mine acasă…
Asta mă umplea de anxietate.
Atunci nu a mai făcut față presiunii.
Și a plecat din Spania.
Vă reamintim că patru membri ai grupului își așteptau judecata
pentru presupusul abuz contra unei fete din Pozoblanco.
Parcă îi vedeam peste tot.
Îmi spuneam: „Înnebunesc. ”
Am acceptat să dau un interviu, să vadă că o susțin cum pot.
Mi-au trimis un link
la o fotografie în care doi dintre ei îmi atingeau sânii.
Și nenorocitul de ziarist a avut tupeul să-mi spună
că a postat-o ca să conștientizeze oamenii mai mult.
Ce să conștientizeze?
Știam că eu eram. Și toată lumea știa.
Se adună. Se tot adună.
Aveam atacuri de anxietate.
De sex, nici vorbă.
Nu simțeam, nu-mi mai aminteam că sunt femeie.
Câteodată ți-e scârbă de tine.
Am slăbit enorm. Mi-a fost foarte greu.
Am ajuns la un punct în care am zis: „Nu cred că pot trece peste asta.
Nu mai vreau să continui. ”
Vrei să te duci dracului.
M-a sunat primarul. Nu mai vorbisem cu el.
- A întrebat: „O să fie apel, nu?” - Am zis: „Da, desigur. ”
Primul pas a fost
să facem recurs la Înalta Curte de Justiție din Navarra.
Dar tribunalul a ratificat sentința de abuz sexual.
Confirmarea sentinței de către Curtea Superioară din Navarra
a dat curs unor reacții în sferele politice și juridice.
Manifestantele au revenit în stradă.
Când a revenit, după câteva luni,
se maturizase și era mai puternică.
EU TE CRED
Nimeni nu ar trebui să regrete că bea, că discută la o petrecere,
că pleacă singură acasă, că poartă minijupă.
Trebuie să fim schimbarea pe care vrem să o vedem.
A decis: „Înainte! Trebuie să lupt. ”
Ea a decis.
Ea a avut puterea să spună: „Nu rămâne așa. ”
Mai rămânea să mergem la Curtea Supremă.
După aproape trei ani, cazul Haitei și-ar putea încheia periplul judiciar
azi, la Curtea Supremă.
Nu e un caz izolat!
Audierea va stabili dacă a existat intimidare
care să clasifice infracțiunea drept agresiune.
Curtea supremă e spațiu foarte grav, formal, unde puțini ajung.
Instanța, sala, totul e impunător.
Curtea Supremă era ultima noastră șansă.
PROCUROARE LA CURTEA SUPREMĂ
Procuratura are cuvântul pentru recurs.
Nu există dovezi că victima a consimțit
sau a fost de acord să întrețină astfel de relații.
Nu există dovezi că agresorii au rugat-o pe victimă să întrețină astfel de relații.
Conform probelor, victima a fost copleșită și stânjenită,
ceea ce i-a indus o stare de stupoare și a obligat-o la supunere.
Nu consimțământ. Supunere și pasivitate.
Cei cinci inculpați erau solizi.
Nu li se poate cere victimelor să se poarte riscant și eroic.
Dacă îmi permiteți, voi cita câteva fraze rostite de instanța regională
cu privire la victimă.
„Utilizată ca un obiect. ”
„Înspăimântată și supusă. ”
„Scotea sunete care reflectau durere. ”
„Inculpații s-au delectat cu o orgie sexuală
după ce au încolțit-o pe reclamantă. ”
În lumina acestor fapte, nu putem conchide
decât că a fost vorba de intimidare, și încă una foarte gravă.
Mai întâi, trebuie să spunem că în timpul procedurii
înțelegem că nu am avut un proces just.
Nu am avut un proces echitabil.
Ce trebuia să facă reclamanta? Doar să spună „nu”.
S-a folosit o propoziție emblematică, una care a devenit slogan.
„«Nu» înseamnă «nu». ”
Trebuie să o împărtășim și noi.
Sigur că „nu” înseamnă „nu”. Dar, ca să fie „nu”, trebuie să spui „nu”.
În ultimul rând, onorată instanță, vrem…
să mulțumim…
să mulțumim curții…
din partea mea, pentru atenție.
Nu mai rămâne decât ca această ilustră curte,
Excelențele Voastre, să recunoască nevinovăția inculpaților.
Mulțumesc, dle avocat.
Audierea a luat sfârșit.
Ar putea fi ultimele tale ore de libertate. Ai emoții?
Cum vei face față deciziei Curții Supreme?
Crezi că vei fi lăsat în libertate?
Te simți liniștit?
La scurt timp după ce am terminat,
m-au sunat de la Curtea Supremă și mi-au spus.
A devenit viral instantaneu.
Curtea Supremă dă dreptate străzii.
Nu e abuz. E viol.
A fost viol. A existat intimidare. Nu a existat consimțământul victimei.
15 ani de închisoare pentru fiecare inculpat.
AZI, SPANIA E PUȚIN MAI JUSTĂ. #EUTECRED
MI S-A FĂCUT PIELEA DE GĂINĂ CITIND MESAJELE DE BUCURIE.
#EUTECRED #DREPTATE
Am plâns.
A fost o ușurare uriașă.
În sfârșit După tot ce se întâmplase.
AM PLÂNS DE EMOȚIE DUPĂ TREI ANI DE FURIE REȚINUTĂ.
MULȚUMESC SUPRAVIEȚUITOAREI PENTRU CĂ A AVUT FORȚĂ PÂNĂ LA CAPĂT.
NE-AI FĂCUT PE TOATE MAI LIBERE. #EUTECRED
Vreau să îi spun…
La naiba! Îți mulțumesc.
Din suflet.
Ne-ai schimbat viețile.
A FOST VIOL HAITA E VINOVATĂ
A FOST VIOL
A FOST ȘI E VIOL. NU E ABUZ. E VIOL.
NOI TE-AM CREZUT
Eram cu ea când ne-au sunat la telefon.
A fost minunat. Am plâns și ne-am îmbrățișat cu toții.
Am luptat din greu contra vântului și a mareei.
I-am făcut dreptate unui om.
Nu ne bucurăm că ei sunt în închisoare.
Închisoarea e îngrozitoare. Dar, evident…
Trebuie să răspunzi pentru faptele tale.
Simt că am eșuat.
Poate n-ar trebui s-o spun, cu atât mai puțin public,
dar simt că am eșuat.
Nu e o problemă de victorie sau înfrângere.
Nimeni nu a avut de câștigat.
Societatea a pierdut când s-a întâmplat asta.
TRIBUNALUL CÓRDOBA
Apoi a venit vremea procesului meu.
Fusesem avertizată de tot ce avea să mi se întâmple,
și psihologic, și judiciar.
Am multe tatuaje și mi le-am acoperit pe toate.
Patru membri ai Haitei au fost condamnați la 18 luni de închisoare
pentru abuz sexual contra unei tinere din Pozoblanco.
Sentința se adaugă celor 15 ani de închisoare
pentru violul din 2016, de San Fermín.
Înveți să trăiești cu asta.
După ce înveți,
poți duce din nou o viață stabilă.
Am cunoscut pe cineva.
M-am căsătorit.
O să fiu mamă.
Viața continuă.
Anual, la începutul lui iulie, i se aduc adevărate omagii lui Nagore.
NU TE VOM UITA. NUMAI „DA” ÎNSEAMNĂ „DA”!
FRATELE LUI NAGORE
Nagore, în absența ta și datorită ei suntem aici.
Vrem să îți dăm din nou vocea și cuvintele
pe care José Diego Yllanes ți le-a răpit acum 14 ani.
Procesul și sentința violului în grup al Haitei din Pamplona,
de acum trei ani, a declanșat presiuni publice pentru schimbarea legii.
Noul slogan „Doar «da» înseamnă «da»” se axează pe consimțământ.
Termenul „abuz” dispare și toate infracțiunile sexuale
sunt considerate agresiuni, inclusiv supunerea cu substanțe.
Legea a fost modificată pentru a preveni reducerea pedepselor.
Legea în vigoare stipulează sprijin gratuit pentru victime,
centre de criză nonstop și mai multă educație sexuală în școli.
Legea se aplică, dar după comiterea unei infracțiuni.
Important e ce se întâmplă înainte.
Trebuie să ajungem, ca indivizi și societate,
să punem capăt unor comportamente inacceptabile.
Dar mai întâi societatea și apoi noi.
E un progres foarte important.
A ajutat la transformarea concepției societății
despre ce e violența sexuală și despre ce pătimesc femeile…
Mai înseamnă și că multe generații noi
vor crește cu această dezbatere publică.
Sigur, există rezistență și nu o să dispară.
Dar am sădit o sămânță foarte puternică.
Acest caz e esențial în lupta contra impunității.
E un triumf.
Nu sentința, ci viața ei e triumful.
Își va termina școala și va avea o carieră.
Dar nu noi am făcut asta. Ea a făcut-o.
E o scrisoare de mulțumire.
Mamă, tată, vă mulțumesc.
Mai ales pentru că nu m-ați abandonat.
Vreau să le mulțumesc Pamplonei și Navarrei.
Tuturor celor care m-au ajutat pe acest drum.
Le mulțumesc celor care, fără să mă știe, au cucerit Spania și mi-au dat voce
când mulți voiau să mă amuțească.
Mulțumesc că nu m-ați lăsat singură.
Că m-ați crezut, surorile mele.
Pentru femeile, bărbații, fetele și băieții
care trec prin ceva asemănător: puteți răzbi prin asta.
Nu tăceți!
Povestiți unui prieten, unei rude, poliției, pe internet.
Faceți cum vreți.
Dar povestiți!
Subtitrarea: Liana Oprea