Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PERUSTUU NATALIA ZITON TEOKSEEN VEINTISIETE NOCHES
TODELLISET TAPAHTUMAT INSPIROIVAT TÄTÄ FIKTIOTA.
He ovat myöhässä.
YHTÄLÄISYYDET TODELLISUUTEEN...
Melkein kymmenen minuuttia.
...OVAT SATTUMAA.
Idiootit.
Menen ulos. - Rauhoitu.
Olen rauhallinen, Olga. - On parempi odottaa täällä.
Siinä he ovat.
Sain sen. Kiitos.
Hyvää iltaa.
Hei, Daniel. - Mitä kuuluu?
Kuinka voitte? - Olen Myriam, kyseisen naisen tytär.
Olen hänen toinen tyttärensä, Olga.
Miten operaatiossa toimitaan? - Missä operaatiossa?
Niin, toimenpiteessä. Oli mikä oli.
Tietääkö rouva itse, mitä tapahtuu? - Hän tietää, että tulette käymään.
Hän ei tiedä, minne on menossa.
Hän tietää, että teette kokeita. - Eikö ole myöhä sellaiselle?
Kuulkaa.
En halua, että hän kärsii.
Enkä minä itsekään. - Anna heidän puhua, Myri.
Potilas voi vastustaa tai muuttua aggressiiviseksi.
Silloin ryhdymme toimenpiteisiin. - Millaisiin?
Voimme rauhoittaa hänet.
Sellaisesta ei kannata puhua hänen edessään.
Aivan. Yleensä sovimme jonkin merkin.
Signaalin,
joka viestii meille, että olette valmiita rauhoittamiseen.
Miten olisi taputus? - Jotain, mitä potilas ei huomaa.
Ele, koodisana.
"Takki."
Vai takki?
Sanomme vaikka: "Pane takki päälle."
Valitkaa lausahdus, jota käytätte.
"Tämä on omaksi parhaaksesi."
Signaali. "Tämä on omaksi parhaaksesi."
Mitä? - Se voi olla hämmentävää.
Ehdota sitten jotain muuta.
Käytetään sitä.
Niinkö? - Kyllä.
Hyvä on.
Selvä.
Tarvitsemme allekirjoituksenne tähän.
Delia, miten menee?
Hyvin.
Tarkoitin äitiäni.
Mitä voin sanoa? Hän sinnittelee.
Onko hän hereillä?
Hän on aina hereillä tähän aikaan.
Päästätkö meidät sisään?
No niin.
Menetkö sinä?
Mene vain.
Minä tulen mukaanne.
Pakkasitko pyytämäni laukun? - Tuon sen.
Odotan ulkona.
Olen valmis.
Hei. - Hei.
Selvä sitten. Mennäänkö?
Painoin sitä jo.
Kuka hän on?
Mitä tämä hössötys on?
Hissi saapui.
Emme mahdu kaikki.
Mahdumme, äiti.
Ei. Sinne sopii vain 300 kiloa.
Painat varmaan 80 kiloa. - Suurin piirtein.
Entä sinä? - Äiti.
Pelkästään mekin painamme noin 200 kiloa. Menkää te portaita.
No niin.
Rouva? - Menkää portaita vain.
Minne viette minut? - Tiedät kyllä, äiti. Kokeisiin.
Tähän aikaanko? - Tämä on omaksi parhaaksesi!
Kaikki hyvin? - Kyllä.
Miten menee? - Ei hätää.
Ovatko nuo korvakorut minun?
Annoit ne aikoja sitten.
Lapsena sinä aina kiukuttelit, valehtelit, ja minä nipistin korvastasi.
Äiti, älä nyt! Tämä on omaksi parhaaksesi!
Mitä, tolvana? - Tämä on omaksi parhaaksesi!
Mitä oikein selität, pölkkypää? - Avaa ovi!
Päästä irti! - Avaa ovi!
Päästä irti, äiti!
Ei, kerro totuus!
Sattuu! - Kerro totuus!
Rauhoittukaa, rouva.
Mitä sinä...? Mutta...
Sillä lailla. Hitaasti. Noin. Istukaapa siihen niin.
Tätä en odottanut.
Se tekee matkasta rentouttavamman.
Mitä tarkoitat, kultaseni? - Ei hätää.
Tämä on omaksi parhaaksesi.
Omaksi parhaaksesi. - Tulkaa. Ei hätää.
Mennään. - Daniel, mitä sanoit heille?
En mitään, rouva.
Sano Delialle, että kyljykset menevät -
pakastimeen!
AMBULANSSI
Perillä ollaan. Tähän suuntaan.
Vielä vähän. Sillä lailla. Hitaasti.
Hitaasti. - Hitaasti.
Sillä lailla.
Mikä paikka tämä on? Missä olemme?
Täällä saatte levätä.
En vietä täällä yötäkään.
27 YÖTÄ
Huomenta.
Casares. - Huomenta.
Tämä on uusi avustaja.
Hän on asiantuntijamme Hoffmanin tapauksessa.
Hoffman, kyllä.
Leandro Casares. - Alejandra Conde.
Noin, esittelyt tehty. Mitä teemme asiantuntijan kanssa?
Otatko kahvia sokerilla?
Kyllä. - Ei, minä teen sen.
Vai haluatko sinä? - Ei, kiitos.
Mitä teemme, Alejandra?
"Kuulen..." - Kuulen hänen virkavalansa.
Hän ottaa viran vastaan. Ja sitten?
Annan asiantuntijalle kanteeseen liittyvät asiakirjat aina tarvittaessa.
Täydellistä.
Itse asiassa tykkään ensin...
Ihan ensimmäisenä otan kahvini. Sitten tutustun tähän tapaukseen.
Vasta sitten vertaan ajatuksiani kanteeseen.
Herra Bologna, Casares tuli vannomaan virkavalan.
Siksi tulinkin. Miten menee? - Hyvin.
Onko sinulla hetki? - Kyllä.
Tuomari Bologna on... - Älä sitten vitkuttele.
Matkakulut maksetaan viikoksi. Jos menee kauemmin, maksat itse.
Se on uutta. - Kyllä. Tarvitsen raportin viikon päästä.
Se on vaikeaa. - Tutkit vain rouvan hulluutta.
Enintään kaksi viikkoa. Hän on joko hullu tai sitten ei.
Vintti on joko pimeänä tai ei. - Ymmärsin.
Kuule.
Haluan antaa sinulle lisää asiantuntijahommia, mutta viime aikoina...
Kyllä, olen huomannut, ettei onni ole suosinut minua. Eikö niin?
Sinä vain... otat aikasi.
83-vuotias nainen, frontotemporaalinen dementia.
Tyttäret väittävät, että vanha rouva juhli lakkaamatta,
otti kyseenalaisia rakastajia ja blaa blaa.
Vanha rouva tuhlasi perheen omaisuuden hämäriin sijoituksiin -
ennen kuin hänet pantiin laitoshoitoon. Rouva pääsi ulos 27 päivän jälkeen,
ja hänen kotinsa muuttui jälleen juhlapaikaksi.
Tyttäret ovat huolissaan äidistä ja tahtovat hänet takaisin laitokseen.
Vaikuttaa loogiselta.
No, tämä nyt on sellaista aluetta...
Millaista?
Ei, kerään vain mieluummin omat...
Aivan, se kyselysi sun muu. Tämä nainen on 83-vuotias.
Aikaa ei ole loputtomasti.
Tulin tapaamaan rouva Martha...
Rouva Marthaa. Ylin kerros.
Kiitos.
Olkaa hyvä. - Kiitos.
Terve.
Hei. - Hei.
Ota tuo.
Olen pahoillani, rouva ei tapaa teitä tänään. Hän ei ole valmis.
Voin odottaa häntä. - Ei tänään.
Kärsivällisyyttä.
Hän oli eristyksissä monta yötä.
Häneltä menee hetki toipua.
Olet joku lakimies, vai mitä? - En.
Mutta tulit kuulustelemaan häntä. - Haastattelemaan. Olen asiantuntija.
Valmista. - Selvä.
Kenen puolella olet?
En kenenkään. Tuomioistuin lähetti minut. Olen puolueeton.
Puolueeton. Onko sellaista olemassa?
Yritän.
Bernardo Girves.
Leandro Casares.
Saatan teidät ulos.
Tiedätkö, kuka Martha Hoffman on?
En. Sanoinhan jo.
En ole toimittaja tai tutkija. Olen asiantuntija.
Tapasin Marthan, kun hänestä tuli leski. Hän tuli galleriaan, jossa työskentelin.
Tarjosin hänelle maisemateoksia. Sellaisia perusmaalauksia.
Hän katsoi minua silmälasiensa yli ja kysyi: "Pidätkö minua idioottina?"
Hän asui Pariisissa 50-luvulla. Tätä tasannettakin pienemmässä asunnossa.
Hän sai ruokaa André Giden entiseltä rakastajalta.
Martha tanssi aamusta iltaan.
Hän meni koe-esiintymiseen. Kolmesataa tyttöä tuli paikalle.
Vain kaksi valittiin jatkoon. Martha ja eräs saksalainen tyttö.
Valinta heidän välillään kesti viikon.
Vaan saksalaiset tytöt voittavat aina. Tämäkään kerta ei ollut poikkeus.
Tiedätkö, kuka se tyttö oli? - En.
Pina Bausch.
Etkö tiedä, kuka hän on?
Enpä usko. - Pidä tätä.
Upea tanssija.
Tämä anekdootti tekee yleensä vaikutuksen. Näköjään nyt ei.
Martha oli pennitön mutta upea nainen. Hän ymmärsi taidetta.
Varoen. - Hän on aina ollut upea.
Kunpa minulla olisi edes puolet hänen energiastaan.
Hän nai Hoffmanin, ja he rakensivat imperiumin.
Syvällä sisimmässään Martha oli yhä sama tanssija.
Sitten hän jäi leskeksi -
ja syntyi uudelleen siksi boheemiksi naiseksi.
Vaan törkyrikkaaksi. - Ja siksi hänet pantiin laitokseen.
He kadehtivat Marthan vapautta. - Mitä mieltä olet?
Tällä hetkellä minulla ei ole mielipidettä.
Katso, kuka täällä on. - Varmasti on.
Mennään tuota kautta. - Ei ole. Tällä hetkellä.
Mene sinä vain. Haemme auton. Nähdään ulkona.
Hetki vain.
Vaikka äitini antoi sen teille, se on minun.
Daniel, vie se yläkertaan.
Kyllä. Olen Leandro Casares.
Tuomioistuin lähetti minut Hoffmanin tapaukseen liittyen.
Hän on varmasti äitinne. - Anteeksi, oletteko asiantun...
Teit tämän tarkoituksella, Myriam. Tämä on likaista peliä.
Luuletko, ettei minulla ole muuta tekemistä?
Lähetät ihmisiä kotiini, kun tiedät minun lepäävän.
Tuomioistuin hänet lähetti, enkä minä tiedä levoistasi. Kello on yksitoista.
Anteeksi, minä... - Tuon klopinko he lähettivät?
Kyllä. Olen Leandro Casares.
Tulkaahan lähemmäs kameraa.
Selvä. - Mitä mieltä olet, Delia?
Näyttää papilta. - Totta.
Tulkaa takaisin maanantaina. - Toki.
Seksikäs pappi.
Casares, eikö? Voimmeko jutella? - Toki.
Klinikalta lähdön jälkeen ystävät palasivat kuin kärpäset.
Tapasin yhden. - Girves. Kamala ihminen.
Hän on saalistanut äitiä vuosikymmenen. Kertoi varmasti tarinan Pina Bauschista.
Kertoiko hän sen? - Kyllä.
Bausch ei asunut Pariisissa 50-luvulla. Katsokaa netistä. Kaikki lukee siellä.
Varmasti. Mutta se ei ole työtäni.
Tämä on vuoden 1937 Patek Philippe.
Tiedättekö, mikä se on? - En.
Se oli äitini kulmakaupan lähettipojalla.
Äiti oli antanut sen.
Syökää.
Hyvä on.
Se tyyppi on ollut vankilassa petoksesta.
Hän kertoi äidille olleensa tanssija Euroopassa.
Annoin hänelle 500 dollaria siitä.
Kellosta. Siten sain kellon takaisin.
Viime vuosina äiti ei ole enää ymmärtänyt asioiden arvoa.
Mitä voin sanoa?
Pohdimme monia vaihtoehtoja ennen päätöstä laitokseen lähettämisestä.
Mitä tarkoitatte päätöksellä?
Vain ammattilaisen tulisi tehdä sellainen päätös.
Aivan. Juuri sitä tarkoitankin.
Äitini on erittäin älykäs nainen.
Oli vaikeaa hyväksyä, että hän oli menettämässä järkensä.
Sellaista taantumista on hankala niellä.
Hän pääsi pois klinikalta,
mutta meidän, jotka todella välitämme hänestä,
tulee huolehtia hänestä ja suojella häntä.
Äitini seurusteli itseään 35 vuotta nuoremman kanssa.
He aikoivat mennä naimisiin. Taas sellainen siipeilijä.
Äiti voi hyvin klinikalla. Saimme mielenrauhan.
Dalín teos on kadonnut äitini asunnosta. Tiedättekö, kuka Dalí oli?
Kyllä. Tiedän Dalín.
No, Dalín teos on kadonnut.
Sen arvo on huomattava.
Voisitteko kuvailla merkittävimpiä huomaamianne muutoksia äidissänne?
Johan minä kuvailin niitä, enkö vain?
Kyllä, aivan.
Luitte varmasti tohtori Narvajan raportit.
Hän on yksi maan johtavista neuropsykiatreista.
Hän määräsi äidin laitokseen.
Mitä sinä teet? - Töitä.
Onko sinulla illaksi menoa?
Minun pitää tehdä töitä.
Mitä nyt?
Sinun olisi hyvä vähän rentoutua. Mene kaupungille, elokuviin.
Toki, mutta ei nyt. Toisen kerran sitten, isä.
Voinko auttaa sinua ratkaisemaan ongelman?
Et voi. Tapaus on melko erikoinen.
Ratkaise se huomenna. - Älä huoli. Mennään joku toinen päivä.
Sinulle tekisi hyvää käydä ulkona silloin tällöin.
Nyt kun jaamme asunnon, voisimme sopia vuoroista.
Vai niin. Tarvitsetko siis...?
Minulla on treffit.
Vai sillä lailla.
Haluatko, että lähden nyt?
Kyllä.
Selvä.
Oletko täällä näin myöhään? - Kyllä, asiat venyivät.
Vai niin.
Juon kahvini ja lähden. - Selvä.
Tarvitsetteko jotain? - En näin myöhään.
Tulin katsomaan Hoffmanin papereita. - Luin ne.
Niinkö? Kuvantamistutkimusten... - Tulokset puuttuvat.
Aivan.
Se olikin outoa.
Aivan.
Puhutteko neuropsykiatrille, joka määräsi hänet laitokseen?
Kyllä. Itse asiassa neuropsykiatreja ei edes ole olemassa.
Tohtori Narvaja on vain sekä neurologi että psykiatri.
Aivan.
Haluatteko kysyä tohtorilta, miksi hän määräsi rouvan laitokseen?
Herätys, Martha. Kello on jo yksitoista.
Huomenta.
Minun ei pitäisi olla täällä.
Tämä oli Narvajahan määräys.
Kuka? - Ole nyt kiltti tyttö.
Tottahan toki. Tykkään pillereistä.
Sitten syömme, jotta voit tavata kamujasi osastolla.
Mitä?
Tarkoitan muita potilaita, jotka jakavat tämän kokemuksen.
Myöhemmin järjestetään valinnaisia työpajoja.
Valitsen olla menemättä.
Heräsitkö vähän äkäisenä?
Minun pitää soittaa.
Haluatko puhua toiselle tyttäristäsi?
Vangitsijoilleniko? Ei, kiitos.
Ymmärrän, kultaseni, mutta tohtori Narvaja ei antanut lupaa muuhun viestintään.
Pannaankos vaatteet päälle, pikku-Martha? - Miksi puhut minulle kuin pikkutytölle?
Anteeksi. En tajunnut puhuvani niin.
Heidän ongelmansa on kulttuuriero.
Kyllä. - Aivan niin.
Heillä on kaikkea. - Tarvitsetteko jotain?
Palatkaa huoneeseenne, rouva.
Martha.
Rouva.
Päivää vain.
Rouva.
Martha?
Rouva?
Anteeksi.
Anteeksi, Julio.
Mennään, Martha.
Kiitos lämpimästä seurasta.
Nimeni on Archi. Se oli ennen Ariel. Täällä minua kutsutaan Archiksi.
Haluaisitko kertoa, mitä sinulle taannoin sattui?
Se varpusjuttuko? - Taasko?
Varpusjuttu. - Kyllä, kerro.
Se on varpunen, joka...
Ikkunalaudalla on pesä,
johon syntyi varpunen.
Sitten pesä siivottiin pois.
Etkö pitänyt siitä? - En.
En. - Voit kertoa lisää myöhemmin.
Kuka muu haluaa esitellä itsensä Marthalle? Isabel?
Se olen minä.
Olen 46-vuotias.
Täytin täällä 46. Tulin kuusi kuukautta sitten.
Minulla on kaksisuuntainen mielialahäiriö ja ahdistuskohtauksia.
Mutta nyt voin paremmin. - Kyllä, Isa, paljon paremmin.
Mutta kuten aina sanomme, olet paljon muutakin.
Olet esimerkiksi opettaja.
Opetan maantietoa yläasteella.
Hyvä.
Julio?
Haluatko kertoa päivistäsi?
Julio haluaa joskus puhua, joskus ei.
Julio kuulee ääniä. - Mitä ne kertovat sinulle? Kerro kaikille.
Hän kuulee ääniä. - Rafa, voitko istua?
Jätä hänet rauhaan. Hän jakaa ajatuksiaan, kun siltä tuntuu.
Martha,
kerropa itsestäsi.
Minun ei pitäisi olla täällä. Minut tuotiin tänne syyttä.
Se on looginen tunne. Aivan kuin maailma ei ymmärtäisi meitä.
Maailma ymmärtää minua vallan hyvin.
Tai se ymmärsi minua, kunnes tyttäreni heittivät minut hoitoon.
Ymmärrän.
Ette ymmärrä.
Selvä. Haluatko kertoa lisää? Miksi sinut tuotiin tänne?
He pelkäävät, että menen naimisiin.
Hyvä.
Hyvin tehty, Martha.
Kiitos, että jaoit tuon ja ilmaisit itseäsi.
Voit kertoa lisää myöhemmin.
Päivää. - Nimi?
Leandro Casares.
Leandro...
Casares.
Leandro Casares tulossa.
Tulkaa sisään.
Kiitos.
Tähän suuntaan.
Istukaa. Rouva saapuu pian.
Kiitos.
Lukitteko te minut taas hullujenhuoneelle?
Ei, minä olen asiantuntija. En voi lukita ketään minnekään.
Riisukaa takkinne.
Selvä.
Nauhoitatteko tätä?
En.
Puhukaa suu puhtaaksi. En tahdo vaatia, että riisuudutte.
Ei ole. Jos haluaisin nauhoittaa keskustelumme, kysyisin.
Asuntoani salakuunnellaan.
Niinkö?
Kaikkea sanomaamme voidaan käyttää meitä vastaan.
Aivan. Kuka haluaisi salakuunnella teitä?
Tyttäreni.
En saa lähteä kotoa. En saa kutsua vieraita.
Vartijat jököttävät oven ulkopuolella.
Olen varmasti suunnattoman vaarallinen. - Arvioidaan se yhdessä, sopiiko?
Kenen puolella olette?
Tuomioistuin lähetti minut tekemään teistä arvion. Olen puolueeton.
Jos kutsun teidät huoneeseeni ja ojennan salkullisen kahisevaa,
olisitteko yhä puolueeton?
Jos todella tarjositte tuota, minun pitää ilmoittaa se tuomioistuimelle.
Mutta sillä rahalla voisitte perustaa oman etsivätoimiston.
Oletteko tosissanne?
Taidatte olla intohimoton.
Kun sanotte "intohimoton", tarkoitatteko...?
Meidän pitäisi molempien riisuutua.
Hermostuitte. Älkää olko niin kirjaimellinen, nuori mies.
Tarkoitin, että riisutaan naamiomme. Aloitetaan alusta.
Seuraavat 30 sekuntia -
hengitämme ja rentoudumme hiljaisuudessa.
Selvä, eli...
Kolmekymmentä sekuntia ei ole vielä kulunut.
No nyt. Olemme rennompia.
Hyvä on. Aloitetaan siis kysely.
Olen kyllästynyt kuulusteluihin ja psykiatrisiin kysymyksiin.
Puhukaa normaalisti.
Teillä oli kuulemma vaikeaa klinikalla. Miten kuvailisitte sitä?
Seuraava kysymys.
Enpä tiedä. Mistä haluaisitte puhua?
Olettepa oikea kysymyskone.
Olette ainoa sallittu vieras, eikä tästä näköjään riemua irtoa.
Delia...
En ole varma, onko sopivaa...
Koska teitä salakuun...
Nuori mies, kaatakaa teetä, kiitos.
Ei. Siitä lasisesta teekannusta. Siitä toisesta.
Kaatakaa sitä itsellennekin.
"Olosuhteenne huomioon ottaen olisiko teille mieluisinta kadota, kuolla...?"
Ette voi lukea kysymyksiä etukäteen.
Olisin mieluiten elossa.
Selvä. - Entä te?
Samoin minä. Olisin mieluiten tässä tilassa. Elossa.
Ja mitä teette pysyäksenne elossa?
Anteeksi? En nyt ymmärrä.
Mitä muuta teette elämässä kuin olette asiantuntija?
No, minulla on harrastuksia. Harrastan liikuntaa.
Ette harrasta liikuntaa.
Totta, mutta minun pitäisi.
Onko teillä potilaita asiantuntijatehtävien lisäksi?
Muutama. - Onko vaimoa? Lapsia?
Ei.
Tyttö- tai poikaystävää? - Tyttöystävä. Mutta sellaista ei ole nyt...
Mutta oli joskus.
Kyllä. Joskus.
Mitä tapahtui?
Erosimme.
Nainen jätti teidät.
Kyllä, hän jätti minut.
Sattuuko se yhä?
Toisinaan.
Avatkaa tuo nappi. Näytätte papilta.
Selvä.
Näinkö? - Kyllä.
Kauanko sitten harrastitte viimeksi seksiä?
En vastaa tuohon. Jatketaan kysymyksiä.
Lyön vetoa, että minunkin viime kerrastani on vähemmän aikaa iästäni huolimatta.
Luultavasti kyllä.
Oireita ovat muun muassa seksuaalinen estottomuus,
sopimaton sosiaalinen käytös,
empatian menetys, heikko arvostelukyky, pakonomainen käyttäytyminen, nauru -
tai arvaamaton itkeminen.
Te kaikki varmasti teette nyt itsediagnoosia, eikö vain?
Ajattelette itseänne. "Narvaja, minulla on kaikki nuo oireet."
Älkää säikähtäkö.
Patologiaa on vaikea todeta näiden käyttäytymismallien avulla,
sillä ne ovat tavallaan niin tuttuja, eikö?
Huomasin nuo oireet isässäni.
Siksi aloin opiskella frontotemporaalista dementiaa täällä,
tässä yliopistossa.
Erikoistuin neuropsykiatriaan ja väittelin tohtoriksi Milton Wynantsissa.
Yritän tutkimuksellani levittää tietämystä aiheesta maailmanlaajuisesti.
Antakaa aplodit mentorilleni, suurelle Héctor Seregnille.
Kiitos.
Fede, valot, kiitos.
Tämä kynä merkitsee minulle paljon.
Käytin sitä joka päivä Wynantsissa.
Tein sillä ensimmäiset muistiinpanoni Pickin taudista,
frontotemporaalisesta dementiasta. Nyt annan sen sinulle, hölmö vanhus.
Kiitos.
Hänen täytyy palata. Klinikka on Argentiinan paras hänen hoitoonsa.
Aivan. Siltikin minua ihmetyttää, miksi Martha Hoffman -
eristettiin oleskelunsa aikana.
Olette siis kiinnostunut raportin ulkopuolisista asioista.
Hänet oli eristettävä.
Hänen haavoittuvaisuuttaan käytettiin hyväksi.
Olette huomannut, kuinka rouva hankkiutuu eroon arvoesineistään.
Mitä tarkoitatte? - Hänen rahojansa.
Tuhlaavaisuus on yksi sairauden oleellisimmista oireista.
Eli jos Martha Hoffman ei olisi varakas ihminen,
hän ei tarvitsisi laitoshoitoa.
Tarve ei olisi kiireellinen.
Eli ehkä se ei olisi ollut tarpeen.
Epätoivoinen perhe otti minuun yhteyttä.
Tyttäret pelkäsivät menettävänsä yhteyden äitiinsä,
jonka käytös altisti hänet vaaroille. Olette varmasti huomannut sen.
Hoitoon lähettäminen oli kiireellinen ehkäisevä toimenpide,
jolla hillittiin käsistä lähtenyttä tilannetta.
Siten saimme aikaa tutkia rouvaa. Nyt hänet on vapautettu.
Jos ette anna päätöstä ja määrää häntä nopeasti terapiaan tai hoitoon,
haaskattu aika pahentaa tilannetta.
Antakaa se.
Asiakirjoissa ei ollut diagnoosia tukevia kuvantamistutkimusten tuloksia.
Eikö ollut? - Ei.
Outoa.
Niitä on nyt vaikea löytää, koska vaihdan juuri toimistoa.
Ehkä muutaman viikon päästä.
Silloin tapauksen tulisi olla käsitelty.
Haaskattu aika kun pahentaa tilannetta.
Katson, mitä voin tehdä.
Leandro Casares. Olin täällä taannoin.
Leandro Casares.
Asiantuntija. - Casares.
Kiitos.
Oletteko kuullut jonkun puhuvan teille, kun kukaan muu ei ole paikalla?
Joskus luulen kuulevani Erneston, aviomieheni, kuorsaavan.
Vaan tiedän, ettei hän ole täällä.
Paljonko maksaa kilo tomaatteja?
Siinäpä epäreilu kysymys. En ole käynyt ostoksilla aikoihin.
Selvä. Ei se mitään. - Delia tietää.
Älkää huoliko.
Jos kysytte minulta kirjojen tämänhetkisestä hinnasta -
tai katsomistani elokuvista, voin kertoa niistä kaiken.
Muistan juonen. Muistan aivan kaiken. - Älkää huoliko.
Luuleeko teidän poppoonne voivansa luokitella ihmisiä kysymyksillä?
Ketä tarkoitat "teillä"?
Te lakimiehet, asiantuntijat, psykiatrit.
Vai niin.
Tiedän, että näette tuon muistikirjanne ulkopuolelle. Kokeilkaahan.
Meillä kaikilla on omat metodimme.
Voin ihan kuvitella teidät ensitreffeillä. Otatte kirjasenne esiin ja alatte kysellä.
En ole sellainen.
Jos haluatte suudella jotakuta ensi kertaa, mitä teette?
Kuulusteletteko häntä selvittääksenne, sopiiko suutelu?
En siinä tapauksessa.
Siinä tapauksessa pitäisi.
Muuten voitte saada poskillenne.
Selvä. - Ette osaa tanssia, vai mitä?
En osaakaan. En ole saanut siihen mahdollisuutta.
Voin... - En myöskään...
Se ei oikeastaan isommin kiinnosta minua.
Voin opettaa. - Ehkä joskus tulevaisuudessa.
Tulevaisuudessa olen jo vainaa.
No...
Jatketaan. Sanon kolme sanaa. Toistakaa ne jälkeeni.
Näin varmistan, että kuulitte ne oikein. Onko selvä?
Pullo, vasara, keppi.
Kolme fallista esinettä.
Sillä välin kun kirjoitatte ylös sen mielenkiintoisen tosiasian,
minä hieman kuntoilen.
Minusta tuntuu, että haluatte...
Yritätte viivyttää arviotani.
Voisiko olla niin?
Kyllä.
Saatatte olla oikeassa.
Ehkä jotenkin nautin tässä hetkessä roikkumisesta,
vaikkakin olenkin teidän kanssanne.
Saanpahan olla lukittuna kotiini, omaan kotiini, enkä hullujenhuoneelle.
Minulla on hommia, tiedättekö? Projekteja.
Olette keräilijä, vai mitä?
Niin on tainnut käydä. - Oletteko koskaan kadottanut teoksianne?
He kertoivat teille siitä Dalísta.
Kertokaa, mitä teokselle tapahtui.
Ehkä joku ystävänne otti sen. - Ystäväni eivät varastaneet sitä.
En puhunut varastamisesta.
Ehkä joku auttoi viemään teoksen pois kodistanne -
ja myi sen tyttärienne tietämättä, koska he valvovat omaisuuttanne.
Ei hullumpi idea, mutta...
Mutta ei. Valitettavasti en tiedä, missä se on.
Selvä. Tuntuuko teistä, ettette hallitse käytöstänne -
tai että kadutte joitain tekojanne?
Voisitteko kilauttaa kelloa?
Kyllä. Joskus teen asioita, enkä muista niitä,
mutta en silti kadu mitään. Teen sen, minkä voin.
Lääkettä ei tulisi ottaa alkoholin kanssa.
Kyllä, ymmärsin puheen salakuuntelusta. Kaadan silti teille vähän vettä, sopiiko?
Hei.
Eikö kukaan käy luonasi? - Ei.
Oletko varma?
Mitä?
Kuulin tarinasi.
Minutkin vangittiin tänne syyttä.
Kerro lisää.
Täällä ei koskaan tiedä, käykö vieraita vai ei,
koska he eivät kerro kaikkea.
En nyt ymmärrä.
Vaikkapa sairaanhoitajat. - Niin?
He tarkkailevat minua, koska tietävät, että minulla on...
Mennään, Pablo. - Kyllä, menen.
Tietoni voivat vahingoittaa heitä.
Millaiset tiedot?
Minua valvotaan jatkuvasti.
Kuka valvoo?
Se tässä outoa onkin. Palvelu.
Tiedustelupalvelu.
Mitä teette täällä?
Juttelimme.
Vai niin. Menkääpä huoneisiinne. Täällä ei saa oleskella.
Vane, riittää. Nyt on jo myöhä.
Toiset tarvitsevat lepoa. Jo riittää.
Vane, tule alas. - Oletko tanssija?
Vane?
Ehkä.
Vane... - Anna tytön olla.
Älä sekaannu tähän, Martha. Vane...
Ettekö aina jäkätä itseilmaisusta? Anna hänen olla.
Kukin huolehtikoon omista asioistaan. Vane, ole kiltti. Jo riittää.
On jo myöhä! Hei!
Mutta puoli tuntiako? Miten se toimii? - Mutta kuudelta...
Hei. Anteeksi. - Hei. Miten voitte?
Olen Martha, poikanne ystävä.
Potilas, kumppani. En tiedä. - Kyllä. Älkää huoliko.
Hän on Martha.
Tiedän. Hän kertoi. - Hänen nimensä on Martha Hoffman.
Tarvitsen apua. Voinko kertoa tapauksestani?
Tämä ei ole paras aika, koska...
Minulla on vain hetki aikaa puhua poikani kanssa.
Kuulen tarinanne joskus toiste. - Martha. Älä häiritse heitä.
Ehkä joku toinen päivä...
Kiitos.
Marthalla on meikkiä.
Hän tulee tänne.
Hei.
Olen Martha.
Kyllä, isä on kertonut teistä.
Minulle hän ei pukahdakaan. - Hänellä on temppunsa.
Haluaisin pyytää palvelusta.
Menkää kulttuurikeskukseen.
Se on vanhassa öljynjalostamossa siltojen takana.
Ystäväni ovat siellä. Kertokaa heille, etten saa olla yhteydessä ulkopuolisiin.
Tulehan, Martha. Mennään tuonne. Tuo riittää.
Mennään.
Olen Martha Hoffman. - Riittää, Martha.
Jo riittää. Tule mukaani.
Martha.
Vane, tanssitaanpa vähän vähemmän.
Martha, tarvitsetko mitään? Jos tulee jotain, huuda minut paikalle.
Casares. - Koputin jo, Casares.
Älä sekoita asioita!
En sekoita mitään! - Anteeksi.
Casares. En tiedä, onko nyt hyvä hetki.
Minä... - Onko se Casares? Päästä hänet sisään!
Anteeksi.
He haluavat minun allekirjoittavan tämän. Lukekaa se ja kertokaa mielipiteenne!
En tiedä, onko nyt hyvä hetki käväistä vessassa. Jos ei, odotan.
Tämän paperin perusteella en olekaan niin hullu.
Voisin siis lähteä pihalle, kunhan en käytä rahojani.
Tuo ei ole totta, äiti. Puhumme sen törsäämisestä.
Kuka päättää, mikä on törsäystä?
Eiköhän ihan kaikista sellaisen summan sijoittaminen kulttuuriprojektiin,
joka on huijaus... Se on törsäystä.
Miten niin huijaus?
Rakennus on takavarikoitu!
Hallitus käy oikeuskiistaa tontista.
Rouva, yksi herroista kysyy, voiko hän käyttää...
Nyt ei ole hyvä hetki.
Pahoitteluni. Minä men... - Pysytte täällä, Casares!
Älkää menkö, Casares. En saa häntä ymmärtämään tätä.
Et saa minua ymmärtämään mitään, kultaseni.
Aivan, ystäväsi saavat sinut ymmärtämään.
Heillä on hyvä maku kuten sinullakin. Siksi he ymmärtävät.
Siksi lähetin tyttäreni Pariisiin opiskelemaan mummin ehdottamaan kouluun.
En sinne, minne halusin. Minulla kun ei ole makua.
En sanonut niin. - Sanoithan.
Ehkä sitten sanoin. No, maussasi ei juuri ole kehumista.
Tämä tytär, jolla on surkea maku, on hoitanut talouttasi jo vuosia.
Tarot-ennustaja, asianajajat, koko konkkaronkka saa palkkansa ajoissa,
vaan silti Dalí meni ystävillesi.
Hän tarvitsee lääkäreitä todistaakseen, että olen hullu.
Siten hän perustelee ja peittelee sen, mitä ei myönnä. Tiedätkö, mikä se on?
En nyt puhu siitä.
Että sinulla on paska elämä.
Sinulla on paska aviomies. Paska työ, paskat ystävät.
Eikä minua ole mukava katsella, koska ympäröin itseni kauniilla asioilla.
Anteeksi. Isäni.
Onneksi tyttärestäsi tuli sentään sinua parempi.
Sekä äitisi että tyttäresi ovat parempia, ja tiedät sen.
Tiedätkö, miksi sitä kutsutaan?
Sitä kutsutaan huonoksi tuuriksi. - Laki todistaa, että olet sairas.
Tai että sinä olet yksi helvetin noita!
Tässä, ota tämä.
Ota tämä mukaasi, sanoin. Ota se!
Martha. Jo riittää. Lopettakaa.
Tarvitsetteko jotain? - En.
Halusin kysäistä vointianne. Oletteko kunnossa?
Kyllä, kiitos.
Pullo, vasara, keppi.
Mitä?
Pullo, vasara, keppi. Oliko se siinä järjestyksessä?
Aivan. Älkää nyt huoliko niistä kysymyksistä.
Palaan toiste. Voinko auttaa jotenkin?
Voisitteko sulkea oven?
Ai, olitko täällä?
Näytitte keskittyneeltä. En halunnut häiritä.
Ei tarvitse teititellä.
Voisit jo tähän aikaan lähteä kotiin.
Toin teille kahvia. - Kiitos.
Kodistani on sähköt poikki, joten viivyn mieluummin täällä pidempään.
Siis mitä? Yövytkö täällä?
Tuota, en...
Joskus, kyllä, jään hieman pidemmäksi aikaa.
Tarjoaisin yöpaikkaa luonani, mutta isäni on tänään...
Ei! Anteeksi. En halunnut vihjata mitään.
Ei suinkaan. Ihan vain, jos tarvitset sitä.
Ei. Kiitos.
Mitä teet, kun jäät tänne yöksi?
Käyn läpi papereita, tapauksia... Joskus en tee mitään.
Nukutko sinä? - En.
Joskus.
Mutta jos teidän pitää jäädä tänne... - Ei suinkaan. Ei hätää.
Isänne takia, tarkoitin. - Ei, isäni... Vuorottelemme.
Lähdin vain hetkeksi muualle.
Pahoittelen suorapuheisuuttani, mutta toimittakaa arvionne pian.
Älä suotta teitittele. - Hyvä on.
On mennyt jo yli viikko.
Aivan. Olet oikeassa.
Se on totta. Kiitos.
Kävin läpi Narvajan kansiota. Rothmanista ei mainita mitään.
Kuka Rothman on?
Hän oli Marthan psykiatri viime vuosina.
En tiedä syytä sille, mutta hän ei allekirjoittanut diagnooseja.
Kenen toinen allekirjoitus sitten on? - Toisen psykiatrin. Gloria Fuscon.
Jos hän haluaa tietoja, ei kerrota mitään. - Selvä.
Ollaan vain hiljaa pari sekuntia. Älä anna hänen huomata hermostuneisuutta.
En sano sanaakaan.
Äläkä painosta häntä, sopiiko? Ettei hän pelästy.
Selvä. Ymmärrän kyllä.
Lopetetaan tähän.
Tähän suuntaan.
Kiitos tapaamisesta, tohtori Fusco. - Tämä ei ole paras päivä.
Kyllä, mutta olemme kiireessä. - Kertokaa.
Kyse on todistuksesta, joka liittyy erääseen tutkimukseen. Tiedättekö siitä?
Kyllä. - Luulen, että on mahdollista...
Anteeksi. Hoffman nosti kanteen tyttäriään ja tohtori Narvajaa vastaan.
Allekirjoituksenne diagnoosissa tarkistetaan ennemmin tai myöhemmin.
Minulla ei ole mitään rouva Hoffmania vastaan. En tunne häntä.
Allekirjoititteko diagnoosin tapaamatta itse potilasta?
En tiedä, miten nämä toimivat. - Selitän.
Narvaja toimitti tutkimustuloksia, minä vahvistin diagnoosin.
Se on laillista.
Aivan. Meillä ei ole mitään teitä vastaan.
Haluamme vain ymmärtää faktoja paremmin, koska tutkimustulokset ovat vajaat.
Rouvan tapaus oli hieman erikoinen.
Narvaja ilmestyi yksi iltapäivä kotiini, tarvitsi allekirjoituksen diagnoosiin.
Kuvantamistutkimukset kuulemma tukivat sitä.
Niiden tulokset puuttuvat kansiosta. - Näin ne.
Hän sanoi, että tämä oli arka tapaus.
Hän tarvitsi toisen allekirjoituksen vahvistaakseen diagnoosinsa.
Joten?
Allekirjoitin sen.
Allekirjoititte sen. Siinäkö kaikki? - Aivan.
Tarjosiko hän mitään? Saitteko jotain vastineeksi?
Oletko asiantuntija vai etsivä?
Ehkä hän painosti teitä, koska työpaikkanne on kiinni hänestä.
Ei, olin hänen oikea kätensä. - Vai olitte?
Hän työskentelee oman projektinsa parissa, uuden säätiön.
Ettekä te ole osa sitä.
En.
Ehkä siksi, että tiedätte liikaa hänen toimistaan,
ettekä halua olla enää osallisena.
Mistä toimista?
Mistä uuden säätiön rahat tulivat?
Taidatte nyt keksiä omianne.
Anteeksi.
Onko tuo kynä yliopistosta, jossa Narvaja opiskeli?
Kyllä vain.
Hän antoi sen.
Menettelyssä ei ollut mitään epätavallista.
Enkä usko, että Narvaja salaa mitään.
Mutta kertokaa, mitä tarvitsette. Katson, voinko auttaa.
Haluamme nähdä kadonneet kuvantamistutkimusten tulokset.
Eikö niin? - Kyllä.
Yritin pitää häntä kädestä, koska se oli tavallista kylmempi.
Pelkäsin, että hän kuolee siihen paikkaan.
Lääkärit eivät olleet kovin avoimia. He eivät kertoneet meille paljoakaan.
Tyttäreni olivat vihaisia minulle, koska heistä en kertonut heille kaikkea.
Salasin asioita. Niin Myriam sanoi.
Entä sinä?
Mitä mietit? - Halusin käskeä heidän painua helvettiin.
Molempienko? - Kyllä.
No, enemmän Myriamin. - Hän on se vanhempi, eikö niin?
Koski se kyllä Olgaakin, koska hän aina piiloutuu siskonsa taakse.
Ja sitten?
Sitten käskin heitä poistumaan huoneesta.
Sanoin heidän isänsä hermostuvan, jos he riitelivät kanssani.
Heidän oli lähdettävä.
Mutta näin, kun...
Kun Myriam lähti huo...
Kun Myriam lähti huoneesta, hän epäröi.
Hän epäröi isänsä hyvästelyä, jos ei vaikka näkisi tätä enää.
Pyysin uudelleen heitä lähtemään.
Ja sitten?
Ja he eivät...
He eivät enää nähneet isäänsä.
Oli miten oli...
Martha, sinulle on vieras.
Joku kosiskelijako?
Tyttäresi.
Olga. Tulenko mukaasi? - Älä.
Äläkä sitten tappele. - Hän tekee, mitä tahtoo.
Pysy erossa tästä, Vane.
Lopettakaa. - Mitä?
No niin, pojat. Menkää muualle. No niin.
Hyvä on, Romi. Jo riittää. - Kyllä.
Kiitos avusta. - Ei ole totta.
Asia korjattu. - Selvä.
Mennäänkö, Pablo? - Juuri noin. Kiitos.
Kyllä.
Äiti.
No?
Olemme Delian kanssa siivonneet asuntoa. Toin sinulle vaatteita ja meikkiä...
Älä mene kotiini.
Olisiko pitänyt olla tulematta? - Anna meikit.
Jätin ne hoitajille. He eivät anna meidän...
Heillä on protokollansa täällä. Se on... - Puhutaan, kun pääsen ulos.
Tulin kysymään kuulumisiasi.
Kohdellaanko sinua hyvin? - Tulette katumaan tätä.
Tai no, Myriam ei kuunaan tunne katumusta.
Mutta sinä...
No,
ehkä ei olisi pitänyt tulla.
Miksei?
Oliko paljon muuta tekemistä?
Kerro, jos tarvitset jotain.
Hei!
Martha. Miten voitte?
Ihan hyvin.
Menin käskemäänne paikkaan ja tapasin ystävänne Girvesin.
Hän lähetti tämän.
Minulla ei ole laseja.
Luenko sen teille?
Minäkin tarvitsen omani.
Minä luen sen.
Ai, selvä.
"Rakas ystävä,
mikä ilo kuulla, että olet yhä olemassa.
Olin jo ehtinyt ajatella, että olit ollut vain osa uniani -
ja että minun oli nyt aika hyväksyä hereillä olemisen surkeus.
Kirjeen sinulle antaneen nuoren naisen ansiosta -
sain kuulla olinpaikastasi ja yritin tulla tapaamaan sinua,
mutta minua ei päästetty sisään.
On sääli, että ne kauniit ihmiset -
seksikkäissä univormuissaan ovat niin tiukkapipoisia."
Mitä?
"Vera jopa esitti olevansa hullu -
soluttautuakseen sinne, mutta se ei toiminut.
Näyttää siltä, etteivät he usko aidosti hullujen olevan hulluja."
Martha!
Jatkakaa! - Mitä puuhaat siellä?
Toki.
"Haemme sinut pian pois.
Sitten kylvemme jälleen kullimeressä. Rakkaudella, Girves."
Martha, mennään.
Jooko? Mennään.
Nyrkki, kämmen, sivu... Voi!
Nyrkki, kämmen, sivu. Nyrkki... Ei!
Nyrkki, kämmen, sivu. Nyrkki...
Tuo riittää.
Kertokaa jo minulle, olenko hullu vai en.
Viimeiset liikkeet menivät ihan hyvin.
Muistitte myös sivunumeron, veitte käden pään päälle, kolme askelta...
No, se oli vasen käsi, mutta se ei ole vakavaa.
Mikä minua siis vaivaa?
Olette 83-vuotias.
Itsekin ehkä sekoittaisin vasemman ja oikean.
Ei puhuta nyt politiikasta.
Kyllä. Olette oikeassa. Se tuskin olisi viisasta.
Olette varmasti vasemmistolainen.
Enpä tiedä. Sanotaan vaikka, että olen sitoutumaton.
Sitoutumaton, puolueeton, seksitön...
Delia.
Anteeksi, mutta nuo pillerit saatavat hämmentää ja heikentää teitä.
Ne on tarkoitettu dementiaa sairastaville. Teillä ei tällä hetkellä ole todettu sitä.
Mutta ne auttavat nukkumaan. Entä jos lopetan niiden käytön?
Kuinkahan käy?
Toki, mutta niiden syömistä ei suositella ilman valvontaa.
Kiitos.
Antakaa se.
No,
jos pilleriä ei kerran voinut ottaa viskin kanssa,
ainakin nyt voin juoda viskiä.
Olette ainoa vieras, joka minulle sallitaan.
Tiedän sen.
Olette minusta kovin sievistelevä ja korrekti, mutta...
Minkäs voin.
Casares, tulkaa tänne.
Tulkaa nyt!
En. Kerroinhan, etten osaa liikkua.
"Paikallaanolo on liikkeen yksi muoto." Pina Bausch sanoi aina niin.
Tiedättekö, kuka hän on? - Kyllä, nimi on tuttu.
No, tulkaahan tänne.
Olen pahoillani siitä eilisestä välikohtauksesta.
Me äidit olemme kaikki hirviöitä.
Äitini oli sellainen, minä olen, Myriam on ja...
Jos Olga olisi äiti, hänkin olisi sellainen.
Liikuttakaa hieman hartioitanne.
Ei...
Vähän vain.
Älkää ajatelko tanssia.
Ajatelkaa jotain mukavaa.
Tai jotakuta, josta pidätte.
Sillä lailla. Joku tuli mieleenne.
Onko se nainen?
Kyllä, ehkä.
Revin kohta tuon napin irti, Casares. Avatkaa se.
On toimittava, otettava riskejä.
Muuten aika loppuu kesken. Tulkaa, autan teitä rentoutumaan.
Tämän päälle... - Ei.
Rouva! - Kyllä.
Ei. Menkää päälle vain. Älkää pelätkö.
Rouva?
Anteeksi. - Mitä haluatte?
Onko vessa...?
Kyllä, tuolla. - Kiitos.
Casares!
Onko teilläkin tarvetta vessalle? - En. Etsin työpariani.
Onko nälkä? Tulkaa keittiöön.
Panen jotain naposteltavaa. - Toki.
Tulkaa, Casares. Ottakaa takkinne.
Minne menette? - Tulkaa!
Jos menette ulos, teidän on kerrottava heille.
Kerroin jo. Älkää huoliko!
Joitte alkoholia. - Vain siemauksen.
Kauanko sitten ajoitte viimeksi?
En tiedä.
Haluaisitteko te ajaa?
Oletteko harkinnut neuvottelua tyttärienne kanssa?
En.
Heippa.
Martha!
Bordellin kuningatar!
Martha! Oi, jumalainen Martha.
Martha on täällä. Täällä on Martha!
Älä nyt! - Se kaikkein seksikkäin!
Hänen nimensä on Martha!
Casares, pysykää perässä!
PYSYKÄÄ VAHVOINA, VELJET
No, miten teillä täällä menee? Mitä puuhaatte?
Koko rakennus...
Voitteko te työskennellä näissä olosuhteissa?
Hei.
Moi. - Hei.
Mistä teos kertoo?
Mistä se sinusta kertoo?
Se ei ole... En tiedä.
Tämä näyttää olevan subrealistista.
Voi olla.
Dalí?
Että sehän voisi olla Dalín.
Voi olla.
Kuolen nauruun.
Suonette anteeksi.
Martha!
Anteeksi.
Kahdeksannessa artiklassa sanotaan: "Laitokseen lähetetty henkilö saa olla..."
Olet... - Mitä sinä teet?
Ystäväsi on... - Missä Martha on?
Kadotin hänet. Tiedätkö...? - Tule mukaan.
Joo, tule nyt. - En.
Minun on ihan hyvä vain seistä. Kiitos. - No, paikallaanolokin on liikettä.
Aivan, Pina Bausch sanoi niin.
Ei, vaan Isadora Duncan, eikö?
Ei kiitos. - Tule mukaan.
Tule. - Otan tämän.
Tule nyt.
Ei. Tule tänne.
Selvä. - Olkaa varovaisia.
Varo, kamu! Hän on se asiantuntija.
Käytä käsiäsi. - Varovasti.
Noin, hyvin meni.
Relaa vähän.
Noin, kiitos.
Kiitos vain.
Hei.
Maistuuko? - Kiitos.
Mikä lantiotasi vaivaa?
Noita akseleita on rasvattava.
Ota tämä. Se tekee sinulle hyvää.
Mikä se on?
Ihanan rentouttava rakkauslääke.
Selvä, mutta mitä siinä on? - Rakkauslääkettä.
Ennen kuin otan sen, haluan tietää, mitä siinä on.
Kiitos.
Älä ota sitä, jos et halua. - Ei hätää. Otan yhden.
Kiitos.
Ei, sanon juuri päinvastoin.
Päätös siitä, onko Martha hullu vai ei,
tarkoittaa hänen lokeroimistaan diagnoosiin,
johon voi vaikuttaa omat moraaliset ennakkoluulonne.
Yritätte lukita hänet laitokseen, koska hän on vanha ja vähän lutkamainen.
En halua sellaista. - Eikö siis saa olla vanha ja lutkamainen?
Ei tietenkään.
Eli ei? Ai, saa. - Ei, kyllä. Hän saa olla.
Jos joku kysyy, mikä on sanomasi vastakohta, se on tämä.
Tämä on sen täysi vastakohta.
Käänteinen idea. - Ymmärrän.
Kuin kääntäisi sen päälaelleen. Sitähän se tarkoittaa.
Aivan.
Niin.
Missä roolissa olet täällä tänään? - Mitä?
Hän kysyy, miksi tulit.
Oletko täällä kumppanina, etsivänä, asiantuntijana?
Ei, en ole etsivä. Mutta nyt kun mainitsit asiasta...
Tiesittekö, että Marthan kotoa katosi Dalín teos?
Mainitsen asiasta, koska saatatte tietää jotain.
Vietitte paljon aikaa siellä, eikö niin?
Jos minun pitäisi varastaa jotain Martitan kotoa,
se ei olisi Dalín teos, muru.
Aivan. - Varastaisin Foglinon.
Varastaisin Verges Rillan teokset.
Tietenkin niin. Dalí ei nappaa tippaakaan.
Martha ei ole säälittävä, avuton, pieni vanha mummo.
Tätä vartenhan kerma on.
Mitä?
Rikkaat ihmiset.
Se on valumaefekti. Kun rahaa kertyy, se on kuin vettä.
Planeetalla on vain tietty määrä vettä. Se kiertää, haihtuu, tiivistyy.
Kun raha kasaantuu, se poistuu kierrosta.
Kuin seisova, pilaantunut vesi. - Kauniisti sanottu.
Istu alas.
Kun varakas henkilö sijoittaa taiteeseen, rahat haihtuvat.
Mutta se luo pilviä, jotka tuovat sadetta,
joka putoaa jokiin. Sieltä se tulvii muihin jokiin sekä meriin.
Se tuottaa lisää tiivistymistä ja höyryä. Siten raha kiertää.
Taiteeseen valuva raha on vain vähän oikeutta sateen muodossa.
Kierron päätteeksi kaikki rahat palaavat taas harvoille ja valituille.
Hienoa, että Martha... - Kyllä.
...on yksi harvoista valituista. Hän luo hyvän kierteen.
Hienoa. Taide muodostaa pilviä.
Jos näitä kattoja ei korjata mahdollisimman pian,
pilvien aiheuttama sade uhkaa taidetta.
Taidetta. Taidetta, muru. Taidetta.
Mikä sitten on valtion rooli? - Se säätelee jokien kulkua.
Padon tavoin.
Vaikka Martha ei tietäisi sitä. - Mitä?
Vaikka Martha ei tiedäkään tuota.
Martha tietää kaiken.
Siksi hän on täällä kanssamme. - Hikoiletko paljon?
Kyllä, taidan hikoilla.
Oletko kunnossa?
Kyllä.
Anteeksi.
ELÄMÄ ON TÄTÄ VAHVEMPI
Casares. Missä oikein olitte?
Martha. Etsin teitä.
Niin... Otin jotain. En voi kovin hyvin.
Käskin olla antamatta hänelle mitään.
Anteeksi.
Se on varmaan jotain melko vahvaa. Hikoilette kunnolla.
Melko vahvaa... Tiedättekö sen vaikutukset?
En ota sellaisia, Casares. Olen yli 80. Haluatteko, että kuolen?
Mitä? Voinko kuolla?
Enpä usko.
Henkeäni ahdistaa tai...
Tulkaahan.
Tuntuu kuin olisin...
Martha!
Hei, Gaby.
Juan. - Minä...
Minun pitäisi juoda vettä, eikö niin? - Ei.
Niinkö? - Menkää vain.
Miten menee? Sinä taas.
Tämäkö taas? Riisu se. - Niin.
Tämäkö? - Mikset riisu tätä?
Mitä? Odota. - Mikset riisu tätä päältäsi?
Ei. Mutta mihin voin...? - Tähän, katso.
Jätä se tähän.
Panen sen tänne. Kun lähdet, annan sen. - Unohdan vielä sen.
Vaihdetaan paitoja. Mitä sanot siitä?
Anna omasi, saat minun. Tämä näyttää upealta päälläsi.
Tule mukaani. Tule.
Odota...
Sillä lailla.
Lasisi...
Mikä tämä on?
Mikä? Ai, tuo. - Mikä tämä on? Tämä.
Pannaan se tuohon.
Niin?
Hetkinen.
Poika!
Joku nainen kysyy sinua.
Olen Martha Hoffmanin nuorin tytär. Saanko tulla sisään?
Totta kai.
Onko krapula?
Mitä? Ei.
Oletteko kunnossa?
Mitä? Kyllä.
Kertokaa asianne.
Täällä on arvokas veistos.
Pina Bauschinko? - Mitä?
Dalín, tarkoitin. - Kyllä.
Kenellä se oli?
Minulla.
Se oli varotoimenpide.
Äiti antoi arvokkaita esineitä muille, ja tämä on niistä kaikkein kallein.
Ymmärrätte varmasti.
Siskoni ei tiedä tästä. Haluaisin, että pidätte asian salassa.
Hän... Siskoni on...
Hän on oma persoonansa.
En kertonut asiasta hänelle. Hänen ei tarvitse kuulla siitä nytkään.
Se ei kuulu toimenkuvaani asiantuntijana.
Kuten ei moni muukaan asia.
Äiti palasi kotiin aamulla.
Ja miksi luulette, että minä...?
Delia oli huolissaan ja soitti, joten kävin juttelemassa.
Kaatakaa vain.
Haluatteko? - En.
Haluan, että menette äitini luo ja palautatte tämän sanaakaan sanomatta.
Olette kuulemma luotettava.
Uskokaa pois.
Tämä omaksi parhaaksemme.
Anteeksi, vaihdetaan määränpäätä. - Minne menemme?
Käänny tästä. Menemme oikeustalolle.
Hei! Sain kuvantamistutkimusten tulokset.
Niinkö? Hienoa. Kerro niistä hetken päästä. Olet loistava.
Anteeksi.
Kävitkö ostoksilla?
Kyllä.
Rouva löydettiin pyörimästä kaupungilta. Hän oli eksyksissä keskellä yötä.
Ai, sepä... katastrofi.
Ehdotatteko, että se oli jotenkin syytäni?
Graciela!
Graciela lähti hetkeksi.
Auta panemaan tämä soimaan. - Toki.
Tarvitsetteko tekin vessaa? - En...
Kiitos, kultaseni.
Onko nälkä? Tulkaa keittiöön. Panen jotain naposteltavaa.
Tulkaa, Casares. Ottakaa takkinne.
Minne menette? - Tulkaa!
Jos menette ulos, teidän on kerrottava heille.
Kerroin jo. Älkää huoliko! - Aivan. Onko äänitys laillista?
Se on asia erikseen. Hoidamme sen myöhemmin.
Selvitetään nyt tämä.
Niin, minä...
Minulla on... Olen edistynyt raportin kanssa.
Ei, minun on vielä...
Se on... - Kertooko se siitä?
Mistä?
Vintin pimeydestä.
Ei, juuri se on työn alla. Siitä tässä on kyse.
Pitää kerätä... - Tee raportti heti valmiiksi.
Pane nimi alle.
Sitten tuot sen minulle ennen kuin se nainen sekoilee taas -
ja käsissämme on isompi ongelma.
Tämä kynä... - Mitä?
Se on Wynantsin yliopistosta.
Niinkö? Kappas vain.
Ala hommiin.
Antoiko joku sen teille? - Mistä minä tiedän? Miksi välität?
Tutkin asiaa. Kerään yhä todisteita.
Joko allekirjoitat sen tai eroat, Casares.
Ei ole muuta tutkittavaa.
Tämä raportti pitää allekirjoittaa.
Isäni. Se on hätätapaus.
Palaan ja selvitän asian, sopiiko?
Teet tästä vaikeaa itsellesi.
Kiitos. - Toimiko se?
Kyllä. Sanoin, että se oli isäni.
Hienoa. Rothman odottaa meitä.
Marthan psykiatriko? - Kyllä.
Otin Bolognan kynän. Narvajalla oli sama, Wynantsin yliopistosta.
Kyllä. Niitä kai myydään kaikkialla.
Minullakin taitaa olla sellainen. - Se on outoa.
Tämä atrofia otsalohkossa -
voi aiheuttaa muutoksia Marthan muistissa ja arviointikyvyssä.
Mutta se voi olla myös seurausta ikääntymisestä.
Eli todisteita ei ole tarpeeksi.
Todisteitako?
Kuulostatte etsivältä.
Tarkoitan, että nämä kuvat -
eivät riitä todistamaan frontotemporaalista dementiaa.
No, tämä on kiistelty aihe.
Toki, mutta mitä mieltä olette?
Vastoin hänen tyttäriensä ajatuksia minusta Martha on aina ollut eksentrinen,
eikä se ole dementian oire.
Juuri sitä tarkoitin.
Ei, valitsitte jo puolenne. Haluatte, että kerron Marthan olevan järjissään.
Voin kertoa, että nämä tutkimukset eivät riitä -
frontotemporaalisen dementian diagnosointiin.
Jos tutkimukset eivät ole ratkaisevia, raporttinne on ratkaistava asia.
Aivan. - Kauanko hoiditte häntä?
Yli 10 vuotta.
Ettekö enää näe häntä? - En. Hänen tyttärensä kävivät.
En suostunut allekirjoittamaan hoitomääräystä -
ja menetin yhteyden Marthaan.
Selvä. Jos sille on tarvetta, voisitteko todistaa oikeudessa?
Totta kai.
Vaan jos voisin välttää sen, olisin siitä kiitollinen.
Kiitos.
Näkemiin.
Hienoa. Olen kai melkein valmis.
Melkeinkö?
Eikö teidän pitäisi antaa raporttinne nyt?
Kyllä. Olen valmis.
Sinusta oli paljon apua.
Kiitos.
Yllätit minut.
Toivottavasti tutkimme lisää tapauksia yhdessä.
Saanko suudella sinua? - Mitä?
Suudella. - Ei!
Anteeksi. Ei, anteeksi. - Anteeksi.
Saitko sen? - Kyllä, älä...
Olen pahoillani. - Ei, minä olen pahoillani. Anteeksi.
Ei, minä... - Ymmärsin kai väärin.
Anteeksi. Käsitin asian väärin. - Ehkä annoin väärän idean...
Ei, et antanut mitään ideoita.
Minä katsokaas seurustelen.
Sinun ei tarvitse selitellä.
Ei, mutta minusta olette kyllä mielenkiintoinen.
Ei tarvitse teititellä. - Selvä.
Aloimme juuri seurustella vakavasti...
Selvä.
Olin myöhässä.
Yllätitte... Yllätit minut.
En ajatellut, että...
Niin, en ole kovin spontaani tyyppi.
Jos suhteesi joskus päättyy... - Aivan, mutta ei toistaiseksi.
Nimi?
Leandro Casares. - Leandro Casares.
Ette voi mennä sisään. - Mitä?
Anteeksi. Ette ole listalla.
Outoa. Kerron Delialle... - Anteeksi, mutta se ei ole mahdollista.
Kyselisin rouvan vointia. Olette uusia. Onko teillä lupa tähän?
Tuomioistuin lähetti meidät.
Hei, Delia. - Hei.
Juttelisin rouvalle hetken. He eivät päästä minua.
Kertoisitteko tulostani?
Herra, lähtekää. - Toki.
Kertokaa, että minulla on tarvittavat todisteet.
Pyydän, herra.
Olen asiantuntija. Annan arvioni. Minulla on vielä töitä.
En tiedä, mitä tämä on, mutta tarvitsen hetken.
Antakaa tämä hänelle.
Kertokaa, ettei kukaan varastanut sitä. Varovasti.
Kyllä, tiedän tästä.
Kyllä, sen voi kai liimata kokoon.
No niin, herra.
Nyt, herra. Pyydän.
Olen melkein valmis. Kertokaa, että hän oli oikeassa.
Hänen asuntoaan salakuunnellaan.
Herra, aika poistua. - Casares!
Älkää huoliko.
Älkää huoliko, Casares. Olen kunnossa.
Pyydän, herra.
Hyvä on sitten. Kyllä. - No niin.
Näkemiin, Casares.
Jalkaa toisen eteen.
Etkö sinäkään saa unta?
En.
Laki numero 22914.
Kuudennessa artiklassa sanotaan:
"Laitoksen johtaja ilmoittaa hoitoon sijoittamisesta välittömästi -
hoidettavan omaisille ja tämän nimittämille henkilöille."
Kuuntele. Montako heitä on?
Kahdeksannessa artiklassa sanotaan...
Montako heitä on?
Vain muutama sekopää, mutta he tukkivat koko kadun.
Tarvitsen jonkun apuun.
Kuule, odota minua. Tulen sinne.
Tulen mukaasi.
Kolmannessatoista artiklassa sanotaan: "Jos hoitolaitoksen johto -
ei täysin tai osittain täytä tämän lain määräämiä velvollisuuksia,
rike on tuotava viranomaisen tietoon, joka varmistaa..."
Kerron, jotta voit tuurata minua.
"...sekä tarvittaessa asiaankuuluville oikeusviranomaisille ja tuomioistuimille."
No niin. Ette voi olla täällä.
Kutsukaa johtaja tänne. - Täällä on potilaita. Pyydän.
Kuvaamme kaiken. - Kerro nimesi.
Teitä on varoitettu. Vapauttakaa Martha Hoffman.
Jos häntä ei vapauteta 24 tunnin sisällä,
nämä kuvat julkaistaan kaikissa tiedotusvälineissä.
Nyt tiedätte asiasta.
Keitä he ovat?
Ystäväni.
Ystäväsi tietävät liikaa.
Heidän pitäisi olla varovaisia. - Palatkaa huoneisiinne.
Saatanko sinut?
Vapauttakaa Martha!
PSYKIATRINEN KLINIKKA
Vapauttakaa Martha!
- Noin. - Tahtooko Martha peilin?
Olen 83-vuotias. Puhu minulle kuin ihmiselle.
Kyllä, aivan niin. Olen pahoillani. Tuon sinulle peilin.
Miltä näytän?
En tiedä.
Mitä?
Hyvältä.
Tulossa sisään, Martha.
Hän on kai huoneessa 15.
Kyllä, hän on kai Julion kanssa.
Tällaisia suhteita ei sallita potilaiden välillä.
Älkää huoliko.
Pakatkaa tavaranne.
Pääsette lähtemään.
Tämä on sinulle. - Ei, Martha.
Kyllä. Se sopii sinulle. Noin.
Vanelle... Tämä. Hän on tanssija.
Vanelle. Tietenkin. Annan sen hänelle.
Hyvästi, tyttönen.
Onpa ilo nähdä taas.
Hei, muru! Miten voit?
Mennään! - Haluaisitko sanoa jotain, Martha?
Kaikki valmiina?
Riippuvia lerssejä, pelloittain kulleja, odottavia kasseja,
alusvaatteiden sisälle ahdettuja aisoja.
Megamulkkuja, paaluja, kivikovia kankia,
yksikiveksisiä cowboyita. Kalujen iloista tanssia pukuhuoneissa.
Pisuaareissa, krematorioissa. Kunnon sämpylät ja verimakkarat.
Puristettuja kondomeja, 862 kullia neliömetrillä.
Mormonien velttoja pieniä munia, miljoonia pikkukikkeleitä.
Penistä toisen perään. Isoja, mustia, ruusuntuoksuisia munia.
Ciao, kulta.
Lepää nyt.
Iltaa!
Rouva. - Voit kertoa tyttärilleni, että palasin.
Haloo?
Delia, voitko tulla alas? Olemme täällä.
Oletteko kunnossa, rouva?
Halaus kyllä kelpaisi.
Perillä ollaan. - Kyllä, rouva.
Se vehkeesi piippaa.
Poika.
"14.00, oikeuden kuuleminen. Vahvista viesti."
Lensit pihalle siitä jutusta, vai mitä?
Koska sinä aina jahkailet.
Olemme myöhässä, äiti. Mitä halusit kertoa?
Se ehto.
Aivan. Pyytäkää anteeksi niitä 27 yötä, jotka olin hullujenhuoneella.
Kuule, äiti...
En halua kuulla muuta.
Anteeksi, äiti, jos asiat...
Haluan kuulla vain sen.
Sanokaa vain "anteeksi". Ei selityksiä tai perusteluja.
Anna mennä. Pystyt siihen, Olga.
Anteeksi.
Myriam?
Miten vain haluat, äiti.
Mitä? En kuullut.
Kuulit kyllä.
Mitä?
Anna meille anteeksi.
Hän sanoi sen jo. Puhu omasta puolestasi. - Lopeta.
Voitte sitten unohtaa sopimuksemme. - Anteeksi!
Pyydän vain, että laitat tiedostot aakkosjärjestykseen, ei kronologisesti.
Hei, Casares. - Hei.
Teitä odotetaan käsittelyhuoneessa.
Täytämme myöhemmin paperit erottamisestanne.
Selvä. - Onnea matkaan.
Kiitos.
Onko kaikki hyvin? - Kyllä.
"Tuomioistuin käsittelee nyt sovittelua,
joka koskee Martha Hoffmanin psykologista tilaa.
Prosessin aloittivat Myriam ja Olga Hoffman."
"Tuomioistuimen nimittämän asiantuntijan, Leandro Gabriel Casaresin,
lausuntoa ei oteta huomioon puolustuksen pyynnöstä,
sillä hänen puolueettomuutensa vaarantui käsittelyn aikana.
Orlando Narvajan antama diagnoosi frontotemporaalisesta dementiasta -
todetaan tuloksettomaksi,
mikä johti tähän sovitteluun osapuolten välillä.
Mikäli sopimus allekirjoitetaan, Myriam ja Olga Hoffman -
suostuvat vetämään vaatimuksen äitinsä lähettämisestä laitoshoitoon.
Heistä Martha Hoffman ei siltikään voi elää itsenäisesti.
Tästä johtuen on sovittu seuraavista ehdoista.
Martha Hoffman ei saa tästedes myydä tai pantata omaisuuttaan..."
Anteeksi.
"Hän ei saa hankkia kiinteistöjä, solmia kumppanuuksia,
allekirjoittaa sopimuksia, mennä naimisiin tai poistua maasta.
Edellä mainittuja toimia varten Martha Hoffman tarvitsee tyttäriensä -
tai heidän nimeämiensä edustajien suostumuksen.
Hänen omaisuuttaan valvoo omaisuudenhoitaja,
jonka rouva Martha Hoffman nimeää -
tyttäriensä kanssa."
Nimetään sitten omaisuudenhoitaja.
Kyllä. Sovimme, että se on asiantuntija herra Casares.
Jos sitä ei vastusteta ja herra Casares suostuu rooliin,
hänet nimetään rouva Hoffmanin omaisuudenhoitajaksi.
Casares?
Niin no... Ei kai minun sitä heti tarvitse päättää.
Voisimme kokeilla kolmea kuukautta ennen...
Kolmea kuukauttako? - Martha.
Hetki vain. Anteeksi.
Mitä tuo oli?
Tee se, Casares. - Martha?
Lainaan häntä hetkeksi. Tule. - Hetki vain.
Kuten sanoin...
Montako potilasta sinulla on?
Muutama.
Muutamako? Kuinka monta?
Kaksi, mutta toinen on vähän toisaikainen.
Martha!
Mitä tuo oli?
Neuvottelin, kuten itse ehdotitte.
Ehdotinko sellaista?
Kyllä, taisitte ehdottaa.
Minun täytyy kuitenkin varoittaa,
etten hallitse edes omaa kotiani tai elämääni.
Ei se ole vaikeaa.
Sen kuin ilmoitatte kulut, jotka minusta tuntuvat sopivilta.
Aivan. Siltikin...
En tiedä, onko tämä työ... Miten sanoisin sen? Kovin vakaa.
Mutta saatte hyvän palkan.
Kyllä. Aivan, kiitos vain. Miten sen sanoisi?
En tiedä, kauanko työ jatkuu.
Aivan. Tarkoitatte, että voin kuolla kupsahtaa hetkenä minä hyvänsä.
Ei, en sano sitä noin.
Ihan vain tiedoksenne, aion elää vielä monta vuotta.
Toki. Minäkin aion, muttei sitä koskaan tiedä.
Olette oikeassa. Piano voi pudota päähän koska vain.
Mutta löydämme ratkaisun.
Kuule, minulla on eräs veistos, jonka voin antaa vakuudeksi.
Sen käsi on poikki, mutta se on silti erittäin arvokas.
Saatanko teidät?
Ei! Pärjään yksinkin.
Tiedän. Haluan vain tepastella ylpeänä rinnallanne.
Hyvä on.
Älkää tällä kertaa vitkastelko, Casares.
Selvä.
VUOSIA MYÖHEMMIN
ARGENTIINASSA HYVÄKSYTTIIN UUSI MIELENTERVEYSLAKI.
SE KIELTÄÄ VASTENTAHTOISEN LAITOSHOIDON
JA TAKAA, ETTÄ POTILAS SAA OLLA YHTEYDESSÄ LÄHEISIINSÄ.
MARTHA ELI 104-VUOTIAAKSI
JA NAUTTI VAPAUDESTAAN TÄYSIN SIEMAUKSIN.
Tekstitys: Vesa Puosi