Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PREMA KNJIZI NATALIJE ZITO
DJELO JE INSPIRIRANO STVARNIM DOGAĐAJIMA
Kasne.
SVAKA SLIČNOST S PRAVIM OSOBAMA...
Gotovo deset minuta.
...ČISTA JE SLUČAJNOST
Govnari.
- Izlazim. - Opusti se.
- Opuštena sam, Olga. - Samo kažem da je bolje čekati ovdje.
Eno ih.
Ja ću. Hvala.
Dobra večer.
- Bok, Daniele. - Kako ste?
- Ja sam Myriam, gospođina kći.
Ja sam njezina druga kći, Olga.
- Kako će operacija proći? - Operacija?
Da, postupak. Ne znam kako to nazvati.
Zna li gospođa što će se dogoditi?
Zna da je dolazimo posjetiti.
Ne zna kamo ide.
Zna da ćete obaviti neke pretrage.
Malo je kasno, zar ne?
Slušajte.
Ne želim da se loše provede.
- Ni ona ni ja. - Pusti ih da govore, Myri.
Gospođo, bude li se pacijentica opirala ili postala agresivna,
morat ćemo poduzeti neke mjere.
- Kakve mjere? - Naprimjer, dati joj sedativ.
Bilo bi najbolje da ne odlučujemo o tome pred njom.
Tako je.
Obično dogovorimo šifru.
Signal.
I onda znamo da ste spremne uspavati je.
Može pljesak?
Nešto što ne privlači pažnju pacijenta.
Nekakva gesta ili izraz.
Kaput.
Kaput?
Možemo reći: „Odjeni kaput.”
Bolje je odabrati nešto kratko.
„To je za tvoje dobro.”
Ključni izraz je: „To je za tvoje dobro.”
- To je za tvoje dobro? - Zbunjujuće.
Predloži nešto drugo.
Idemo s time.
- Da? - Da.
Dobro.
U redu.
Trebat ćemo vaš potpis.
Delia, kako je?
Dobro sam.
Ma moja majka.
Što da kažem? Drži se.
Je li budna?
Uvijek je budna u ovo doba.
Pustit ćete nas unutra?
Dakle...
Ideš ti?
Hajde.
Idem s tobom.
- Jeste li spakirali torbu? - Donijet ću je.
Čekat ću vani.
Spremna sam.
- Bok. - Bok.
Dobro. Hoćemo li?
Već sam pritisnuo.
Tko je ovaj tip?
Čemu sva ova strka?
Evo ga.
Ne možemo svi ući.
- Možemo, mama. - Ne, nosi do 300 kg.
Ti sigurno imaš 80 kg.
Više-manje.
- A ti? - Mama.
To je već 200 kg.
Vi idite stepenicama.
U redu.
- Gospođo? - Idite stepenicama.
- Kamo me vodite? - Znaš kamo, mama. Na pretrage.
- U ovo doba? - Radimo to za tvoje dobro!
- Je li sve u redu? - Da.
- Kako ide? - Nije ništa.
- Jesu li to moje naušnice? - Da, davno si mi ih dala.
Kad si bila zločesta kao mala i kad si mi lagala, povukla bih te za uho.
Mama, molim te! To je za tvoje dobro!
- Što to govoriš, budalo? - To je za tvoje dobro!
- Što to govoriš, budalo? - Otvori vrata!
- Pusti me! - Otvori vrata!
Pusti me, mama!
Ne, reci mi istinu!
- Boli me! - Reci mi istinu!
Smirite se, gospođo.
Što ti... Jao! Ali...
To je to. Polako. To je to. Sjednimo.
Nisam ovo očekivala.
Putovanje će vam biti ugodnije.
- Što to govoriš, dušo? - U redu je.
To je za tvoje dobro, mama.
- Za tvoje dobro. - Hajde, to je to. U redu je.
- Idemo. - Daniele, što ste im govorili?
Ništa, gospođo.
Recite Deliji da kotleti idu
u zamrzivač!
HITNA POMOĆ
Evo nas. Ovuda.
Samo još malo. Tako. Polako.
- Polako. - Polako.
Evo ga.
Što je ovo? Gdje smo?
Ovdje ćete se moći odmoriti.
Neću niti noći provesti ovdje.
27 NOĆI
Dobro jutro.
- Casares. - Zdravo.
Ovo je nova asistentica.
On je naš vještak. Zadužen je za slučaj Hoffman.
Hoffman, tako je.
- Leandro Casares. - Alejandra Conde.
Dobro, upoznali smo se. Što radim s vještakom?
Kava sa šećerom?
- Da. - Ne, ja ću.
- Želiš? - Ne, hvala.
Što radim, Alejandra?
- Obavim... - Prisegu.
Prihvaćanje odgovornosti. I onda?
Dajem spise vještaku kad god to zatraži.
Savršeno.
Da, prvo bih radije...
Pa, prvo bih popio kavu.
Onda bih se upoznao sa slučajem
i tek onda to usporedio sa spisima.
G. Bologna, Casares je došao prisegnuti za slučaj Hoffman.
- Da, zato sam ovdje. Kako si? - Dobro.
- Imaš li minutu? - Da.
Sudac Bologna je...
Nemoj odugovlačiti, može?
Imaš putne troškove za tjedan dana. Ostalo si sam plaćaš.
- To je novo. - Da. Trebam izvješće za tjedan dana.
- Bit će teško. - Tipičan slučaj ludila.
Najviše dva tjedna. Ili je luda ili nije, u redu?
- Jesu li joj sve daske na broju? - Razumijem.
Gledaj.
Htio bih da radiš na više slučajeva gdje je potrebno izvješće vještaka, ali...
Da, primijetio sam da nemam sreće u zadnje vrijeme. Zar ne?
Samo...
Nemoj se žuriti.
Ima 83 godine. Dijagnosticirana joj je frontotemporalna demencija.
Kćeri tvrde da je starica tulumarila bez prestanka,
imala ljubavnike upitnih namjera.
Bla, bla, bla.
I da je rasipala obiteljsko bogatstvo na sumnjive investicije.
Nakon 27 dana uspjela je izaći iz klinike
i njezina kuća opet je postala mjesto za zabave.
Zabrinute kćeri traže da je se ponovno hospitalizira.
Čini mi se logičnim.
- Pa, zagazili bismo na teritorij... - Kakav teritorij?
Ne, radije bih napravio svoj...
Da, tvoj upitnik i sve to. Ima 83 godine, znaš?
Nemamo vremena.
Ja sam vještak koji je došao gđi Marthi...
Gđi Marthi. Zadnji kat.
Hvala.
- Izvolite. - Hvala.
Zdravo.
- Bok. - Bok.
Uzmi ovu.
Žao mi je, danas vas ne može primiti. Nije spremna.
- Mogu je pričekati. - Ne danas.
Budite strpljivi s njom. Bila je izolirana mnogo noći.
Trebat će joj vremena da se oporavi.
- Ti si odvjetnik, zar ne? - Ne.
Ali došao si je ispitati.
Ne, došao sam razgovarati s njom. Ja sam vještak.
- Sve je spremno. - Dobro.
A na čijoj si ti strani?
Nisam ni na čijoj strani. Sud me poslao. Nepristran sam.
Nepristran si. Postoji li to uopće?
Trudim se.
Bernardo Girves.
Leandro Casares.
Ispratit ću vas, gospodine.
Znaš li tko je Martha Hoffman?
Već sam vam rekao.
Nisam novinar ni detektiv. Ja sam vještak.
Upoznao sam Marthu kad je postala udovica. Došla je u galeriju gdje sam radio.
Ponudio sam joj nekakve pejzaže. Komercijalne slike.
Pogledala me preko naočala i upitala: „Misliš li da sam glupa?”
Živjela je u Parizu 50-ih,
u stanu manjem od ovog hodnika.
Da bi se prehranila, išla je k bivšem ljubavniku Andréa Gidea.
Martha je plesala od jutra do mraka.
Jednom je otišla na audiciju. Pojavilo se 300 djevojaka.
Na kraju su ostale samo dvije, Martha i neka Njemica.
Trebalo im je tjedan dana da izaberu.
Ali Njemice uvijek pobjeđuju. To nije bila iznimka.
Znaš li tko je bila Njemica?
- Ne. - Pina Bausch.
Ne znaš tko je ona?
- Ne bih rekao. - Pridrži ovo.
Divna plesačica.
Ova je anegdota inače dojmljiva. No ne i u ovom slučaju.
Nije imala prebijene pare i bila je sjajna.
- Razumjela je umjetnost. - Oprezno.
Uvijek je bila sjajna. Da bar imam upola njezine energije. Nevjerojatno.
Onda se udala za Hoffmana i izgradili su carstvo.
No duboko u sebi, Martha je bila ista ona plesačica.
Onda je ostala udovica.
I ponovno se rodila. Reinkarnacija te boemske žene.
- Ali jako bogate žene. - Zato su je i hospitalizirali.
Zavide staričinoj slobodi.
- Što ti misliš? - Trenutačno nemam mišljenje.
- Vidi tko je tu. - Moraš imati mišljenje.
Idemo onuda.
Ne. Trenutačno ne.
Idite vi, a mi idemo po auto. Vidimo se vani.
Čekajte.
Žao mi je, ali čak i ako vam je moja majka to dala, moja je.
Daniele, molim vas, odnesite to gore.
Da, ja sam Leandro Casares.
Sud me poslao u vezi sa slučajem Marthe Hoffman.
- Ona vam je sigurno majka. - Oprostite, vi ste vješ...
Namjerno si ovo učinila, Myriam.
To je prljava igra.
Misliš da nemam posla, mama?
Šalješ ljude u moju kuću kad znaš da nisam aktivna.
Sud ga je poslao.
Ne znam kad si aktivna. Jedanaest je sati.
- Ja... - To je dečko kojeg su mi dodijelili?
Da, ja sam Leandro Casares.
Priđi kameri.
- Dobro. - Što mislite, Delia?
- Izgleda kao svećenik. - Da.
- Vratite se u ponedjeljak. - Naravno.
Seksi svećenik.
- Casares, zar ne? Imate li minutu? - Naravno.
Otkad je izašla iz klinike, prijatelji su doletjeli poput muha.
- Upoznao sam jednog. - Girves. Grozan je.
Progoni moju majku deset godina.
Sigurno vam je ispričao onu glupu priču o Pini Bausch. Je li?
- Da. - Pina Bausch nije živjela u Parizu 50-ih.
Potražite na internetu. Sve piše.
Da, ali to nije moj posao.
Ovo je Patek Philippe iz 1937.
Znate li što je to?
Ne.
Imao ga je dostavljač iz trgovine kod majčine zgrade.
Dala mu ga je.
Jedite.
Dobro.
Ispada da je bio u zatvoru zbog prijevare.
Mojoj majci je rekao da je plesač u nekoj europskoj skupini.
Dobila sam ga natrag za 500 dolara.
Sat. Vratila sam sat.
Posljednjih godina majka više ne shvaća vrijednost stvari.
I što da kažem?
Sestra i ja istražile smo hrpu opcija prije odluke o hospitalizaciji.
Kako to mislite, „odluke o hospitalizaciji”?
To je odluka koju treba donijeti profesionalac.
Točno. Na to sam i mislila.
Moja je majka vrlo inteligentna žena. Teško nam je prihvatiti da je poludjela.
Jako je bolno prihvatiti to propadanje.
Izašla je iz klinike,
ali za nju se trebaju brinuti ljudi
kojima je doista stalo do nje.
Majka je hodala s nekim 35 godina mlađim od nje.
Planirali su se vjenčati.
Još jedan grebator.
U klinici su se dobro brinuli za nju.
Dalí je nestao iz kuće moje majke.
Znate li što je Dalí?
Da. Znam za Dalíja.
Nedostaje nam Dalí.
Procjenjuje se na pozamašan iznos.
Možete li mi opisati najvažnije promjene kod vaše majke?
Manje-više to što sam vam rekla, ne?
Da, naravno.
Vjerujem da ste pročitali izvješća dr. Narvaje,
jednog od vodećih neuropsihijatara u zemlji.
Naredio je da je se hospitalizira.
- Što radiš? - Radim.
Imaš li kakve planove?
Moram raditi.
Što je?
U ovo doba bilo bi dobro da se opustiš. Izađi, idi u kino.
Da, naravno. Drugi put, tata.
Mogu li ti pomoći riješiti neki problem?
Ne, ne možeš. Radim na čudnom slučaju.
Riješit ćeš to sutra.
Tata, idemo neki drugi dan, u redu?
Bilo bi dobro da povremeno izađeš, znaš?
Kad već dijelimo prostor, možemo se mijenjati.
Da.
Trebaš li...
Imam spoj.
Dobro.
Želiš da odmah odem?
Da.
Dobro.
- Ovdje si tako kasno? - Da, zadržala sam se.
Da.
- Popit ću kavu i odlazim. - Dobro.
- Trebate li što? - Ne. Ne u ovo doba.
- Došao sam pogledati spis Marthe Hoffman. - Pročitala sam ga.
Jesi li?
- Nedostaju snimke. - Snimke.
Da.
Malo čudno.
Da.
Razgovarat ćete s neuropsihijatrom koji ju je poslao na hospitalizaciju?
U biti, zanimanje neuropsihijatra ne postoji.
Dr. Narvaja istovremeno bi bio neurolog i psihijatar. Da.
Da.
Želite li ga pitati na temelju čega ju je hospitalizirao?
Ustani, Martha. Već je jedanaest.
Dobro jutro.
Ne bih trebala biti ovdje.
Narvaja vam je ovo propisao.
- Tko? - Budi dobra curica.
Naravno. Volim tablete.
Sad ćemo pojesti da možeš upoznati prijatelje na odjelu.
Što?
Druge pacijente s kojima ćeš dijeliti ovo iskustvo.
A poslije imamo dobrovoljne radionice.
- Biram ne ići. - Jesmo li se probudili buntovni?
Moram obaviti poziv.
Želiš razgovarati s jednom od kćeri?
Sa svojim otmičarkama? Ne, hvala.
Razumijem, dušo.
Ali dr. Narvaja nije odobrio bilo koju drugu vrstu komunikacije, dobro?
- Hoćemo li se spremiti, Martita? - Zašto razgovaraš sa mnom kao s curicom?
Ispričavam se. Nisam primijetila.
Njih muči kulturološka razlika.
- Da. - Tako je.
- Jer imaju sve. - Trebate li nešto?
Vratite se u sobu, gospođo.
Martha?
Gospođo.
Zdravo.
Gospođo.
Martha?
Gospođo?
Hej.
Oprostite.
Ispričavam se, Julio.
Idemo, Martha.
Hvala na toplom društvu.
Ja sam Archie. Nekoć sam bio Ariel. Ovdje me zovu Archie.
Želiš li pričati o onome što se nedavno dogodilo?
- Ono s vrapcem? - Opet?
- Ono s vrapcem. - Hajde.
To je vrabac koji...
Na prozoru je gnijezdo
i rodio se vrabac.
A onda su uklonili gnijezdo.
- To ti se nije svidjelo? - Ne.
- Poslije ćeš nam reći malo više.
Tko se još želi predstaviti Marthi?
- Isabel? - To sam ja.
Imam 46 godina. Ovdje sam dočekala rođendan.
Tu sam šest mjeseci.
Bipolarna sam, prije sam imala napadaje anksioznosti, ali sad sam bolje.
Da, Isa, mnogo bolje.
Ali kao što uvijek kažemo, nisi samo bipolarna.
Ti si i profesorica, naprimjer.
Profesorica geografije u srednjoj školi.
Vrlo dobro.
Julio?
Želiš li nam reći što se dogodilo?
Julio ponekad želi razgovarati, a ponekad ne.
- Julio čuje glasove. - Što ti kažu? Reci nam.
- Čuje glasove. - Rafa, možemo li sjesti?
Pusti ga na miru. Reći će nam kad će htjeti.
Dakle, Martha,
reci nam nešto o sebi.
Ne bih trebala biti ovdje. Nepravedno sam zatvorena.
To je logičan osjećaj, kao da nas svijet ne razumije.
Svijet me savršeno razumije.
Ili me barem razumio dok me moje kćeri nisu odlučile zatvoriti.
Razumijem.
Ne, ne razumijete.
Dobro. Želiš li nam reći nešto više? Što misliš, zašto su te zatvorile?
Boje se da ću se udati.
Vrlo dobro.
Bravo, Martha.
Hvala što si to podijelila, što si se izrazila.
Poslije ćeš nam reći malo više.
- Zdravo. - Ime?
Leandro Casares.
Leandro...
Casares.
Ulazi Leandro Casares.
Uđite, Leandro Casares.
Hvala.
Ovuda.
Sjednite. Gospođa će odmah doći.
Hvala.
Vi ćete me opet zatvoriti u ludaru?
Ne, ja sam vještak. Ne mogu nikoga zatvoriti.
Skinite sako.
Dobro.
Jeste li ozvučeni?
Ne, nisam.
Recite mi istinu. Nemojte da vas tražim da se skinete.
Da želim snimati naš razgovor, pitao bih vas.
Ozvučili su mi kuću.
A da?
I sve što kažemo može se iskoristiti protiv mene ili protiv vas.
Da. A tko bi vam htio ozvučiti kuću?
Moje kćeri.
Ne mogu izaći iz kuće. Ne mogu imati goste.
Imam te čuvare koji kampiraju u hodniku.
Očito sam jako opasna.
Sad ćemo to procijeniti, može?
Na čijoj ste vi strani?
Ne, sud me poslao da napravim dijagnostičku procjenu. Nepristran sam.
Da vas pozovem u svoju sobu i dam vam aktovku punu novca,
kamo bi vaša nepristranost otišla?
Da mi date takvu ponudu, morao bih vas prijaviti sudu.
Ali s tim novcem možete otvoriti vlastitu detektivsku agenciju.
Jeste li ozbiljni?
Mislim da nemate strasti.
Kad kažete „strasti”, mislite na...
Predlažem da se oboje skinemo.
Nervozni ste. Ne budite tako doslovni, mladiću.
Skinimo maske. Počnimo ispočetka.
Uzmimo si 30 sekundi
da dišemo i opustimo se u tišini.
Dobro...
Još nije prošlo 30 sekundi.
Eto. Sad smo opušteniji.
Dobro. Počnimo s upitnikom.
Dosta mi je ispitivanja i psihijatrijskih pitanja.
- Obraćajte mi se normalno. - Da, znam da vam je bilo teško u klinici.
Kako biste to opisali?
Još jedno pitanje?
Ne znam. O čemu želite razgovarati?
Vi ste stroj za pitanja.
Samo me vi smijete posjećivati i vidim da to neće biti zabavno.
Delia...
Ne znam je li to prikladno...
Da, zbog mikro...
Mladiću, natočite čaj, molim vas.
Ne, iz staklenog čajnika. Onog drugog.
Natočite i sebi čaj.
„S obzirom na vaše okolnosti, biste li radije nestali, bili mrtvi...”
Ne, ne možete čitati pitanja unaprijed.
Radije bih bila živa.
- Dobro. - A vi?
I ja. Radije bih bio u ovom stanju. Živ.
A što radite da ostanete živi?
Molim? Ne razumijem.
Čime se još bavite u životu osim što se ponašate kao vještak?
Pa, imam hobije. Vježbam.
Ne vježbate.
Istina, ali trebao bih.
Imate li pacijente i izvan stručne dužnosti?
- Nekoliko. - Ženu? Djecu?
Ne.
Curu? Dečka?
Curu.
Ne trenutačno, ali...
- Ali imali ste? - Da. Prije.
Što se dogodilo?
Prekinuli smo.
Nogirala vas je.
Da, nogirala me je.
Boli li i dalje?
Ponekad.
Otkopčajte taj gumb. Izgledate kao svećenik.
Dobro.
- Ovako? - Da.
Kad ste se posljednji put seksali?
Neću odgovoriti na to. Nastavimo s pitanjima.
Kladim se da se ja, u svojim godinama, seksam češće od vas.
Vjerojatno, da.
Neki od simptoma su seksualna dezinhibicija,
neprimjereno društveno ponašanje,
gubitak empatije, loša prosudba,
kompulzivno ponašanje, smijeh
ili nepredvidivo plakanje.
Sad se svi vjerojatno samodijagnosticirate, zar ne?
Razmišljate u sebi: „Ali, Narvaja, ja imam sve te simptome.”
Bez brige.
Jako je teško prepoznati patologiju u tim ponašanjima
koja su nam jako poznata, zar ne?
Prepoznao sam te simptome kod oca.
Zato sam počeo učiti o frontotemporalnoj demenciji
na ovom sveučilištu.
Specijalizirao sam se za neuropsihijatriju i doktorirao na Milton Wynantsu.
Htio sam doprinijeti da osvijestimo ovu temu na globalnoj razini.
Molim vas, zaplješćite mojem mentoru, velikom Héctoru Seregniju.
Hvala.
Hvala vam.
Hvala.
Fede, svjetla, molim te.
Ova mi olovka mnogo znači.
Rabio sam je svaki dan na fakultetu.
Njome sam napravio prve bilješke o Pickovoj bolesti,
frontotemporalnoj demenciji.
Sad je dajem tebi, luckasti starče.
Hvala.
Mora natrag. To je najbolja klinika u Argentini za njezino stanje.
Da. No zašto je Martha Hoffman bila izolirana tijekom boravka?
Vidim da je vaš interes širi od pukog sudskog izvješća.
Morali su je izolirati. Ljudi su iskorištavali njezinu ranjivost.
Sigurno ste primijetili da se gđa Hoffman rješava svojih dragocjenosti.
- Dragocjenosti? - Svojeg novca.
Rasipnost je jedan od glavnih simptoma frontotemporalne bolesti.
Dakle, da Martha Hoffman nije bogatašica, ne bi bilo potrebno hospitalizirati je?
Bilo bi manje hitno.
Vjerojatno ne bi bilo potrebno.
Obratila mi se očajna obitelj.
Kćeri koje su se bojale da će izgubiti kontakt s majkom
jer ju je njezino ponašanje izložilo određenim opasnostima. To ste primijetili?
Njezina hospitalizacija bila je hitna i preventivna mjera
da se obuzda situacija koja je bila izvan kontrole.
Tako smo dobili vrijeme da je dodatno proučimo.
Sad je otpuštena.
Bez vještačenja i presude,
bez terapije ili liječenja,
vrijeme bi moglo raditi protiv nas.
Dajte mi to.
U spisima nije bilo snimki koje potvrđuju dijagnozu.
- Nisu ondje? - Ne.
Čudno.
Bit će ih teško naći jer selim ured, ali možda za nekoliko tjedana?
Slučaj bi trebao biti zatvoren za nekoliko tjedana,
a vrijeme bi moglo raditi protiv nas.
Vidjet ću što mogu.
Leandro Casares. Bio sam tu neki dan.
Leandro Casares.
- Vještak. - Casares.
Ispričavam se.
Jeste li ikad čuli da vam se netko obraća kad nema nikoga?
Ponekad mislim da čujem svojeg muža Ernesta kako hrče.
Ali svjesna sam da nije ovdje.
Koliko stoji kilogram rajčica?
To pitanje nije pošteno. Dugo nisam bila u kupovini.
- Dobro. Ne brinite se. - Delia zna.
U redu je.
Gledajte, da ste me pitali
o cijenama knjiga
ili filmovima koje sam nedavno gledala,
to bih vam mogla reći.
Sjećam se zapleta. Svega se sjećam.
Bez brige.
Mislite da možete kategorizirati ljude preko pitanja i odgovora.
Na koga točno mislite?
Odvjetnike, vještake, psihijatre.
Da.
Ali znam da možete vidjeti i izvan te bilježnice. Pokušajte.
Svi imamo svoju metodologiju.
Mogu vas zamisliti na prvom spoju
kako izvlačite bilježnicu s upitnikom.
Ne, nije tako.
Ako želite nekoga poljubiti po prvi put, što napravite?
Ispitate li je da vidite možete li je poljubiti?
Ne, ne u tom slučaju.
U tom slučaju trebate.
Jer biste inače mogli dobiti šamar.
- Dobro. - Ne znate plesati, zar ne?
Ne, ne znam plesati. Nisam imao prilike, recimo to tako.
- Mogu vas ja... - Niti sam...
Nisam posebno zainteresiran za to.
Mogu vas naučiti.
Možda jednog dana.
Možda dotad budem mrtva.
Pa...
Idemo dalje. Reći ću vam tri riječi.
Želim da ih ponovite da se uvjerim da ste ih dobro čuli. Dobro?
Boca, čekić, štap.
To su tri falusna predmeta.
Dok vi zapisujete te zanimljive činjenice,
ja idem malo vježbati.
Imam osjećaj da pokušavate odgoditi ovu procjenu.
Je li to istina?
Da.
Da, možda imate pravo.
Možda volim biti u ovom trenutku,
iako sam s vama.
Ovako sam zaključana u svojoj kući,
a ne u ludnici.
Imam posla, znate? Imam projekte.
Vi ste kolekcionarka, zar ne?
Tako se čini.
Jeste li ikad izgubili koju umjetninu?
Rekli su vam za Dalíja, zar ne?
Dobro, recite mi što se dogodilo s time.
- Možda su ga neki prijatelji uzeli? - Prijatelji ne bi krali od mene.
Ne kažem da su ga ukrali.
Možda su vam pomogli odnijeti to iz kuće
i prodati bez znanja vaših kćeri, koje upravljaju vašom imovinom.
To nije loša ideja, ali...
Ali ne. Nažalost, ne znam gdje je.
Dobro. Osjećate li da ne možete kontrolirati svoje ponašanje?
Činite li nešto bez razmišljanja i poslije žalite zbog toga?
Možete li zazvoniti, molim vas?
Da.
Ponekad učinim nešto i ne sjećam se, ali ne žalim zbog toga.
Činim što mogu.
Ne bi trebala uzimati taj lijek s alkoholom.
Da, razumijem to o mikrofonima,
ali natočit ću vam vode, u redu?
Zdravo.
- Nitko te ne posjećuje? - Ne.
Jesi li sigurna?
Molim?
Čuo sam tvoju priču.
I mene su nepravedno zatvorili.
Reci mi više.
Ovdje nećeš znati posjećuje li te netko jer ti ne govore sve.
Ne razumijem.
- Znaš sestre? - Da.
Drže me na promatranju jer znaju da imam...
- Idemo, Pablo. - Da, idem.
Imam informacije koje bi im mogle naštetiti.
Kakve informacije?
Drže me pod potpunim nadzorom.
Tko?
U tome i je stvar. To su službe.
Obavještajne službe.
Što radite ovdje?
Čavrljamo.
Da, ali idite u svoje sobe. Ovo je tranzitno područje.
Vane, kasno je, dosta.
Neki se trebaju odmoriti. Dosta.
- Vane, molim te, siđi. - Jesi li plesačica?
Vane?
Možda.
- Vane... - Pusti je.
Ne miješaj se, Martha. Vane...
Zar nas ne gnjavite stalno da se izrazimo? Pusti je.
Svatko se bavi svojim poslom, u redu? Vane, molim te. Dosta je. Vane.
Kasno je! Hej!
- Ali pola sata? Kako funkcionira? - U šest...
- Bok. Oprostite. - Bok. Kako ste?
Prijateljica sam vašeg sina.
- Pacijentica, kolegica. Ne znam. - Da. U redu je.
Zove se Martha.
- Da, znam. Rekla mi je. - Da, zove se Martha Hoffman.
Trebam pomoć. Mogu li vam ispričati svoj slučaj?
Ovo nije najbolji trenutak
jer imam malo vremena da razgovaram sa sinom.
- Ali razgovarat ćemo drugi put. - Martha.
Ne gnjavi ih, molim te.
Neki drugi dan možda...
Hvala.
Martha je našminkana.
Dolazi ovamo.
Bok.
Ja sam Martha.
Da, otac mi je pričao o vama.
Aha! Ne želi razgovarati sa mnom.
Ima svoje mušice.
Htjela bih vas nešto pitati.
Trebam da odete u kulturni centar.
Onaj u staroj tvornici ulja iza mostova.
Moji prijatelji su ondje.
Recite im da nemam kontakt s vanjskim svijetom.
Hajde, Martha. Idemo onamo. Dosta je.
Idemo.
- Ja sam Martha Hoffman. - Dosta, Martha.
Dosta je. Dođi sa mnom.
Martha.
Vane, malo lakše s plesom.
Martha, trebaš li što?
Budeš li nešto trebala, pozovi me.
- Casares. - Već sam pokucao, Casarese.
Ne miješaj stvari!
- Ništa nisam pomiješala! - Oprostite.
Casarese, ne znam je li pravi trenutak.
- Ja... - Je li to Casares? Pusti ga unutra!
Oprostite.
Žele da potpišem bilo što.
Evo, pročitajte. Pročitajte i recite mi što mislite!
Ne znam je li dobar trenutak da odem u toalet. Ako nije, čekat ću.
Prema ovome ispada da nisam toliko luda.
Mogla bih izlaziti, ali ne smijem trošiti svoj novac.
To nije istina, mama. Govorimo o rasipništvu.
A tko kaže što je rasipanje?
Svatko bi rekao da je ulaganje toliko novca u kulturni projekt,
koji je prijevara, rasipanje.
Kakva prijevara?
Zgrada je zaplijenjena!
Vlada vodi parnicu oko te zemlje.
Gospođo, jedan od gospode pita može li otići...
Sad nije trenutak.
- Da, oprostite. Odlazim. - Ostanite, Casarese!
Nemojte ići. Ne možemo je natjerati da shvati.
Ne možeš me natjerati da nešto shvatim.
Tako je, tvoji ti prijatelji mogu pomoći da shvatiš.
Imaju ukusa poput tebe.
I zato oni razumiju.
Zato sam poslala kćer u Pariz na studij koji je baka preporučila.
Ne na onaj koji sam ja htjela. Jer ja nemam ukusa.
- Nisam to rekla. - Jesi.
Možda. Pa nemaš dobar ukus.
Ova kći, s lošim ukusom, upravlja tvojim financijama već godinama
kako bi tvoj čitač tarota, tvoji odvjetnici i tvoja svita
bili plaćeni na vrijeme dok ti poklanjaš Dalíja prijateljima.
Ona treba da njezini prijatelji doktori potvrde da sam luda
da opravda i prikrije ono što ne želiš priznati.
Znaš li što je to?
Neću o tome.
Činjenica da imaš usran život.
Da imaš usranog muža, usran posao i usrane prijatelje.
A ja nisam dobar primjer jer sam okružena lijepim stvarima.
Ispričavam se. To je moj otac.
Srećom, moja unuka ispala je bolja od tebe.
I tvoja majka i tvoja kći ispale su bolje, i ti to znaš.
Znaš li kako se to zove?
To se zove loša sreća.
Zakon će dokazati da si bolesna.
Ili da si ti jebena kuja!
Evo, uzmi ovo.
Uzmi ovo, rekla sam. Uzmi!
Martha. Dosta je. Bolje je da prestanete.
- Trebate nešto? - Ne.
Zanima me kako ste. Jeste li dobro?
Da, hvala.
Boca, čekić, štap.
Što?
Boca, čekić, štap. Je li bilo u tom redoslijedu?
Da, ne brinite se sad oko upitnika, dobro?
Vratit ću se drugi put. Trebate li što?
Zatvorite vrata, molim vas.
Bila si ovdje?
Činili ste se usredotočeni. Nisam htjela smetati.
Ne moraš mi govoriti vi.
Možeš krenuti kući.
- Donijela sam vam kavu. - Hvala.
Nemam struje doma pa bih radije ostala ovdje još malo.
Što? Zar ćeš provesti noć ovdje?
Pa, ne...
Da, katkad ostanem malo duže.
Pozvao bih te k sebi, ali moj je tata...
- Ne! Nisam htjela ništa implicirati. - Ne. U slučaju da ti treba.
O, ne. Hvala.
A što radiš ovdje noću?
Pregledavam spise i slučajeve ili ne radim ništa.
- Spavaš li? - Ne.
Ponekad.
- Ali ako morate ostati ovdje, ja... - Ne. Nipošto. Dobro sam.
- Zbog vašeg oca. - Ne, moj otac...
Izmjenjujemo se. Samo sam izašao na kratko.
Oprostite što sam izravna, ali uskoro trebate predati izvješće.
- Ne moraš mi govoriti vi. - Dobro.
Prošlo je više od tjedan dana.
Da. Imaš pravo.
Istina. Hvala.
Gledala sam Narvajin spis.
Rothman se ne spominje.
Rothman?
Marthina psihijatrica posljednjih nekoliko godina.
Ne znam zašto, ali nije ona potpisala dijagnozu.
Čiji je drugi potpis?
Druge psihijatrice. Gloria Fusco.
Nećemo joj dati nikakve informacije.
Naravno.
Samo budi tiho nekoliko sekundi.
- Nemoj da vidi da si nervozna. - Neću ništa reći.
I nemoj joj stvarati pritisak. Nemojmo je uplašiti.
Da. Razumijem.
Dosta za danas.
Ovuda.
- Hvala vam na ovome. - Danas mi baš i nije odgovaralo.
- Da, ali malo nam se žuri. - Slušam vas.
Radi se o potvrdi koja je dio spisa. U redu?
- Da. - Mislim da postoji mogućnost...
Martha Hoffman podnijela je tužbu protiv svojih kćeri i dr. Narvaje.
Prije ili poslije i vaša će dijagnoza biti preispitana.
Da. Nemam ništa protiv gđe Hoffman. Ni ne poznajem je.
Potpisali ste dijagnozu a ni ne poznajete pacijenticu?
- Ne znam kako to funkcionira. - Objasnit ću.
Dr. Narvaja predao je nalaze, a ja sam potvrdila njegovu dijagnozu.
- Ništa protuzakonito. - Vjerujem. Nemamo ništa protiv vas.
Samo trebamo bolje razumjeti činjenice
jer su ti predani nalazi nepotpuni.
Taj je slučaj bio pomalo čudan.
Narvaja se pojavio u mojoj kući
i rekao da treba potvrdu,
i da ima snimke koji to potvrđuju.
- Nema ih u spisu. - Vidjela sam ih.
Rekao mi je da je ovo delikatan slučaj.
Trebao je drugi potpis da potvrdi dijagnozu.
I?
Potpisala sam.
- Potpisali ste i to je to? - Tako je.
Je li vam ponudio nešto zauzvrat?
Ti si vještak ili detektiv?
Možda ste bili pod pritiskom jer vam je posao ovisio o njemu?
- Ne, bila sam njegova desna ruka. - Bila?
- Radi na svojem projektu, novoj zakladi. - A vi niste dio toga.
Nisam.
Možda znate previše o njegovim poslovima,
a ne želite biti dio toga?
- Kakvim poslovima? - Odakle mu novac za novu zakladu?
Mislim da izmišljate.
Oprostite.
Je li ta olovka sa sveučilišta gdje je Narvaja studirao?
Aha, da!
Dao mi ju je.
Ništa nije bilo nepravilno u tom procesu.
Niti vjerujem da Narvaja išta skriva.
Ali recite mi što trebate i vidjet ću mogu li pomoći.
Trebamo pristup snimkama koje nedostaju.
- Zar ne? - Da.
Držala sam ga za ruku jer je bila hladnija no inače.
Bojala sam se da će umrijeti.
Ni liječnici nisu bili baš susretljivi. Nisu nam mnogo govorili.
Moje su kćeri bile ljute na mene jer su rekle da im ne govorim sve.
Da im tajim nešto, rekla je Myriam.
A ti?
Kako si se ti osjećala?
Htjela sam im reći da odjebu.
- Objema? - Da.
Ali više Myriam.
Starijoj, zar ne?
I Olgi jer se uvijek skriva iza sestre.
I onda?
Rekla sam im da izađu,
da će uzrujati oca ako se svađaju sa mnom.
Nisu imale izbora nego otići.
Ali vidjela sam kad...
Kad je Myriam izašla iz sobe...
Kad je Myriam izašla iz sobe, oklijevala je.
Nije znala treba li se oprostiti od oca u slučaju da ga više nikad ne vidi.
Opet sam ih zamolila da izađu.
I onda?
I više...
I više ga nikad nisu vidjele.
Uglavnom...
Martha, imaš posjetitelja.
Udvarač?
Tvoja kći.
Olga.
- Da idem s tobom? - Ne.
- Predlažem da se ne svađate. - Pusti je.
Ne miješaj se, Vane.
- Stani. - Što je?
U redu, dečki. Odlazite odavde. Hajde.
- U redu, Romi. Dosta je. - Da.
- Hvala na pomoći. - Nemoguće!
- Riješeno je. - Dobro.
- Idemo, Pablo? - To je to. Hvala.
Da.
Mama.
Što?
Bili smo s Delijom, pospremali smo kuću.
Donijela sam ti odjeću i šminku...
Ne ulazi u moju kuću.
- Je li ti draže da ne dolazim? - Daj mi šminku.
Ostavila sam je kod sestara. Ne daju nam...
- Imaju svoje protokole... - Razgovarat ćemo vani.
Zanimalo me kako si.
Jesu li dobri prema tebi?
Požalit ćete ovo.
Pa, Myriam ne zna što je žaljenje.
Ali ti...
Pa,
možda nisam trebala doći.
Zašto?
Imala si mnogo posla?
Ako trebaš nešto, javi mi.
Hej!
Martha, kako ste?
Dobro sam.
Otišla sam na ono mjesto i pronašla vašeg prijatelja Girvesa.
Poslao vam je ovo.
Nemam naočale.
Da vam pročitam?
Čekajte, i ja trebam svoje.
Ja ću.
Dobro.
„Draga prijateljice,
velika je radost znati da i dalje postojiš.
Pomislio sam da si bila dio mojeg sna
i da se moram pomiriti s tužnim bdjenjem.
Zahvaljujući mladoj dami koja ti je ovo dala,
saznao sam gdje si i pokušao te posjetiti,
ali nisu me pustili unutra.
Šteta je što su tako lijepi ljudi,
u tim seksi uniformama,
tako strogi.”
Što?
„Vera se čak pretvarala da je luda
kako bi se infiltrirala, ali nije upalilo.
Čini se da ne vjeruju da je istinsko ludilo dovoljno ludo.”
Martha!
- Nastavi! - Što radimo ondje?
Da.
„Uskoro ćemo te izvući
i onda se vraćamo plivanju u moru kurčina.
Tvoj Girves.”
Martha, idemo.
Dobro? Idemo.
Šaka, dlan, brid...
Šaka, dlan, brid. Šaka... Ne!
Šaka, dlan, brid. Šaka...
Dobro je, bez brige.
Recite mi jednom zauvijek jesam li luda ili ne.
Da. Prošli niz nije bio tako loš.
Zapamtili ste broj stranice, ruku na glavi, tri koraka...
Bila je to lijeva ruka, ali to nije ništa ozbiljno.
Što onda imam?
Imate 83 godine.
I ja mogu zamijeniti lijevu i desnu stranu.
Nemojmo o politici.
Da. Imate pravo. Mislim da to ne bi bilo mudro.
Vi ste sigurno ljevičar, zar ne?
Da, ne znam. Recimo da sam apolitičan.
Nepristran, apolitičan, aseksualan...
Delia.
Oprostite, mislim da vas te tablete možda bune i oslabljuju.
Namijenjene su dementnim osobama.
A trenutačno niste na terapiji.
Ali pomažu mi da zaspim.
- Što ako ih prestanem uzimati? - Tko zna?
Da, ali ne preporučuje se uzimati ih bez nadzora.
Hvala.
Dajte mi to.
Dakle,
ako nisam smjela piti tablete s viskijem,
onda sad mogu piti viski.
Vi ste jedini posjetitelj koji smije dolaziti, znate?
Da, znam.
Mislim da ste čistunac i jako pristojni, ali...
Tako je, kako je.
Casarese, dođite.
Dođite!
Rekao sam vam da se ne znam kretati.
„I mirovanje je oblik kretanja”, to je Pina Bausch govorila.
- Znate li tko je to? - Da, čuo sam za nju.
Dođite.
Žao mi je zbog scene kojoj ste jučer morali svjedočiti.
Mi majke smo čudovišta.
Moja majka je bila, ja sam, Myriam jest...
A da je Olga majka, i ona bi bila.
Mičite ramenima.
Ne...
Samo malo.
Ne razmišljajte o plesu.
Mislite na nešto što volite.
Ili na nekoga tko vam se sviđa.
Eto. Netko vam je pao na pamet.
Žena?
Da, možda.
Potrgat ću taj gumb, Casarese. Otkopčajte ga.
Morate nešto poduzeti, riskirati.
Inače će biti prekasno. Dođite, pomoći ću vam da se opustite.
- Ovdje, gore. - Ne.
- Gospođo! - Da.
Ne. Hajde. Bacite se. Ne bojte se.
Gospođo?
Ispričavam se.
- Što trebate, gospodine? - U toalet...
- Da, onuda. - Hvala.
Casarese!
- I vi tražite toalet? - Ne. Tražim partnera.
Jeste li gladni? Dođite u kuhinju.
- Pripremit ću vam nešto. - Naravno.
Hajde, Casarese. Uzmite jaknu.
- Kamo idete? - Hajde. Tiho!
Ako izlazite, morate im reći.
Tiho! Već sam im rekla. Bez brige!
- Pili ste alkohol. - Jedan gutljaj.
Koliko dugo niste vozili?
Ne znam.
Želite li vi voziti?
Martha, niste razmišljali da pregovarate s kćerima?
Ne.
Bok.
Martha!
Kraljica bordela!
Martha, koju obožavam.
Martha je ovdje.
Evo Marthe!
- Hajde! - Ne može biti više seksi!
Zove se Martha!
Casarese, držite korak!
OSTANITE SNAŽNI, BRAĆO
Dobro, da vidimo kakvi ste. Što radite ovdje?
Cijela konstrukcija...
Može li se raditi ovako?
Bok.
- Bok. - Bok!
Što to predstavlja?
Što tebi predstavlja?
To nije...
Ne znam.
Ovo izgleda kao nadrirealizam, zar ne?
Moglo bi biti.
Možda.
Dalí?
Mogao bi biti Dalí.
Možda.
Urnebesan si.
Ispričajte me.
Martha!
Oprostite.
Članak osam kaže: „Hospitalizirana osoba može biti...”
Hej!
- Ti si... - Što radiš?
- Ti si... - Gdje je Martha?
- Izgubio sam je. Znaš... - Pridruži nam se.
- Da, hajde. - Ne.
Mogu i mirno stajati. Hvala.
I mirovanje je oblik kretanja.
Da, Pina Bausch je to rekla, zar ne?
Ne, Isadora Duncan, zar ne?
- Ne, dobro je. - Dođi s nama.
- Hajde. - Daj mi to.
Hajde.
Ne. Dođi ovamo.
- Dobro. - Budite oprezni.
Čovječe, pazi! To je vještak.
- Posluži se rukama. - Oprezno.
Evo, bravo.
Opusti se.
Evo, hvala.
Hvala.
Bok.
- Želiš malo? - Hvala.
Što je s tim bokovima?
Moramo podmazati osovine.
Uzmi ovo. Dobro će ti doći.
- Što je to? - Lijepa, opuštajuća ljubavna droga.
Naravno, ali što je to?
Ljubavna droga.
Ne, ako ću je uzeti, radije bih da mi kažeš što je to.
Hvala.
- Nemoj ako ne želiš. - U redu je. Uzet ću.
Hvala.
Ne, govorim upravo suprotno.
Odluka o tome je li Martha luda ili ne
svodi njezino postojanje na dijagnozu
na koju mogu utjecati vaše moralne predrasude.
Pokušavate je zatvoriti jer je stara i pomalo droljasta.
Ne želim je zatvoriti.
Što? Zar nije stara? I pomalo droljasta?
Naravno da nije.
- Ne može biti? - Ma može.
Ako me netko pita
što je suprotno od onog što govoriš, to je ovo.
Baš suprotno.
- Suprotna ideja. - Shvaćam.
Ako je okreneš, to je točno značenje.
Da.
U kojem si svojstvu danas ovdje?
Molim?
Pita zašto si došao.
Jesi li došao kao pratitelj, istražitelj, vještak?
Ne, nisam došao kao istražitelj.
Ali sad kad si to spomenuo...
Znate li da je Dalí nestao iz Marthine kuće?
Spominjem to jer možda znate nešto jer ste mnogo vremena bili ondje, zar ne?
Da sam morao ukrasti nešto iz Martitine kuće,
ne bih ukrao Dalíja, dušo.
- Da. - Ukrao bih Foglina.
Ja bih ukrao kolekciju Vergesa Rille.
Ali Dalí me nimalo ne zanima.
Martha nije neka sirota, bespomoćna starica.
Tomu služi gornja klasa.
Molim?
Mislim na bogataše. To je efekt curenja.
Kad se novac nakupi, to je poput vode.
Planet ima određenu količinu vode koja cirkulira.
Isparava, kondenzira se.
Kad se novac nakupi, biva uklonjen iz optjecaja.
- Poput ustajale vode. - Predivno.
Sjedni.
Kad netko s mnogo novca ulaže u umjetnost,
taj novac ispari, zar ne?
Ali stvara oblake koji donose kišu,
koja onda ide u rijeke i prelijeva se u druge rijeke i mora
koja stvaraju još više kondenzacije i pare.
I to je taj ciklus.
Novac koji curi u umjetnost samo je malo pravde koja kiši.
I na kraju tog ciklusa sav taj novac ide nekolicini odabranih.
- Sjajno je... - Sjajno.
...što je Martha jedna od odabranih. Ona tim novcem stvara čestit ciklus.
Sjajno je. Umjetnost stvara oblake.
Ako ne poprave krovove što je prije moguće,
kiša izazvana oblacima
ugrožava umjetničko djelo.
Umjetnost.
Umjetnost, dušo.
Umjetnost.
- Koja bi bila uloga države u tome? - Regulacija korita rijeka.
Poput hidrauličke brane.
- Čak i ako Martha to ne zna. - Što?
Čak i ako Martha to ne zna.
Martha sve zna.
- Zato je ovdje s nama. - Puno se znojiš?
Da, mislim da da.
Jesi li dobro?
Da.
Ispričajte me.
ŽIVOT JE JAČI OD OVOG
Casarese.
Gdje ste bili?
Martha. Tražio sam vas.
Da... Uzeo sam nešto. Mislim da se ne osjećam baš dobro.
Rekla sam vam da mu ništa ne dajete.
Oprosti.
I sigurno je snažno. Jako se znojite.
Prilično snažno... Znate li kakav je efekt?
Ne uzimam te stvari, Casarese. Imam preko 80 godina. Želite da umrem?
Što? Mogu li umrijeti?
Ne bih rekla.
Kao da osjećam otežano disanje ili...
Dođite.
Kao da se osjećam, kao da...
Martha!
Bok, Gaby.
- Juane. - Ja...
- Trebao bih popiti vode, zar ne? - Ne.
- Da? - Idite.
Kako si? Opet ti.
- Opet sako? Skini to. - Da.
- Ovo? - Skini ga.
- Čekaj. - Skini ga.
- Da, ali gdje mogu... - Evo, gledaj.
Ostavi ga ovdje.
Dat ću ti ga kad ćeš ići.
Zaboravit ću ga.
Zamijenimo košulje, što kažeš?
Ti meni daj svoju, a ja ću tebi svoju. Divno će ti stajati.
Dođi sa mnom.
Čekaj...
To je to.
Tvoje naočale...
Što je ovo?
- A to? - Što je ovo?
Stavimo to ovdje, u redu je.
Halo?
Samo malo.
Mali!
Traži te neka žena.
Ja sam najmlađa kći Marthe Hoffman. Smijem li ući?
Naravno.
Mamurluk?
Što? Ne.
Jeste li dobro?
Ha? Da.
Recite mi.
Ovo je vrlo vrijedna skulptura.
- Pina Bausch? - Što?
- Tj. Dalí. - Da.
Kod koga je bio?
Kod mene. Bila je to samo mjera predostrožnosti.
Majka je dijelila vrijedne predmete,
a ovaj je najskuplji.
Razumijete.
Moja sestra ne zna pa bih voljela da to ostane tajna.
Ona... Moja sestra...
Ona je posebna.
Nisam joj tada rekla pa ne mora ni sad saznati.
To je izvan mojih dužnosti vještaka.
Nije samo to izvan vaših dužnosti.
Majka se jutros vratila kući.
Zašto mislite da sam ja...
Delia je bila zabrinuta pa sam otišla i sve saznala.
Natočite si.
- Želite i vi? - Ne.
Želim da odete u kuću moje majke
i vratite ovu umjetninu bez ikakvih komentara.
Kažu da ste pouzdani.
Vjerujte mi.
To je najbolje za nas.
- Oprostite, idemo nekamo drugdje. - Kamo?
Skrenite ovdje. Idemo u Sudski okrug.
Hej! Imam snimke.
Snimke? Sjajno, ispričat ćeš mi.
Ti si genijalka.
Oprostite.
Bio si u kupnji?
Da.
Starica je pronađena kako luta gradom.
Bila je potpuno izgubljena usred noći.
To je katastrofa.
Želite reći da sam djelomično odgovoran?
Graciela!
Graciela je izašla nakratko.
- Pomozi mi s ovim. - Naravno.
- I vi tražite toalet? - Ne...
Hvala ti, dušo.
Jeste li gladni? Dođite u kuhinju. Pripremit ću vam nešto.
Hajde, Casarese. Uzmite jaknu.
- Kamo idete? - Hajde. Tiho!
- Ako izlazite, morate im reći. - Tiho! Već sam im rekla. Bez brige!
Da. Je li snimka legalna?
To je druga stvar. O tome ćemo poslije. Riješimo sad ovo.
Da, ja...
Imam... Gledajte... Napredovao sam s izvješćem.
Ne, i dalje mi treba...
- To je... - Piše li ili ne?
Što?
Jesu li joj sve daske na broju.
Ne, upravo na tome radim. O tome se i radi.
- Moram skupiti... - Moraš odmah dovršiti izvješće.
Potpiši ga.
I donesi mi ga prije no što dama doživi novu epizodu,
a mi završimo s još većim problemom.
- Ova olovka... - Što?
Sa Sveučilišta Wynants.
Stvarno? Vidi ti to.
Baci se na posao.
- Netko vam ju je dao? - Kako da znam? Što te briga?
Istražujem. Moram prikupiti dokaze.
Potpiši ili daj otkaz, Casarese.
Nema se više što istraživati.
Trebam potpisano izvješće.
Moj otac. Hitan slučaj.
Vratit ću se i srediti ovo, u redu?
Otežavaš si ovo.
- Hvala. - Je li upalilo?
Da. Rekao sam mu da je moj otac.
Sjajno. Rothman nas čeka.
- Marthina psihijatrica? - Da.
Uzeo sam Bologninu olovku.
Narvaja je imao istu, sa Sveučilišta Wynants.
Da, čini mi se da ih svugdje prodaju.
- Mislim da i ja imam jednu. - To mi se čini čudnim.
Ova atrofija frontalnog režnja
može izazvati promjene u Marthinom sjećanju i prosudbi.
Ali to može biti i zbog njezinih godina, naravno.
Dakle, nema dovoljno dokaza.
Dokaza?
Zvučite kao detektiv.
Ne, kažem da ove snimke
nisu pokazatelj frontotemporalne demencije.
Pa, to je sad diskutabilno područje.
Naravno, ali što vi mislite?
Za razliku od njezinih kćeri,
mislim da je Martha oduvijek bila ekscentrična,
a to nije simptom demencije.
Da, to sam i mislio.
Ne, mislim da ste već donijeli odluku.
Želite da kažem da je Martha zdrava.
Mogu samo reći da ovi nalazi nisu dostatni
za dijagnosticiranje frontotemporalne demencije.
Ako ovi nalazi nisu dostatni, vaše će izvješće biti presudno, zar ne?
- Da. - Koliko ste je dugo liječili?
- Više od deset godina. - I više je niste vidjeli?
Ne, kad su me njezine kćeri posjetile
i tražile da potpišem, odbila sam.
- Više se nikad nismo vidjele. - Dobro.
Ako dođe do toga, biste li mogli svjedočiti na sudu?
Da, naravno.
No ako se može izbjeći, cijenila bih to.
Hvala.
Doviđenja.
Dobro. Mislim da sam skoro pa gotov.
Skoro?
Trebate odmah predati izvješće, zar ne?
Da. Spreman sam.
Bila si od velike pomoći.
Hvala.
Iznenadila si me.
Nadam se da ćemo opet surađivati.
- Mogu li te poljubiti? - Što?
- Poljubac. - Ne!
- Oprosti. Ne, žao mi je. - Oprosti.
- Jesi? - Da, nemoj...
Ispričavam se.
Ne, žao mi je. Oprosti.
- Ne, ja... - Pogrešno sam shvatio.
Žao mi je. Mislio sam da nešto postoji.
Možda sam te navela...
Nisi me nikako navela.
Hodam s nekim.
Ne moraš objašnjavati, nemoj.
Ne, ali mislim da ste zanimljivi.
- Ne moraš mi govoriti vi. - Dobro.
Sad smo i službeno zajedno i...
Da.
Zakasnio sam.
Iznenadili ste...
Iznenadio si me.
Nisam mislila da...
Da, nisam spontan tip.
Pa, ako vaša veza ikada završi...
Da, zasad ne.
Ime?
- Leandro Casares. - Leandro Casares.
- Nećete moći ući. - Što?
Žao mi je. Niste na popisu.
- Čudno. Reći ću Deliji... - Žao mi je, ali to nije moguće.
Želim vidjeti kako je dama.
- Novi ste. Imate li dozvolu? - Sud nas je poslao.
- Bok, Delia. - Bok.
Moram razgovarati s damom.
Ne puštaju me. Možete li joj reći da sam tu?
- Idite. - Naravno.
Recite joj da imam potrebne dokaze. Razumjet će.
Molim vas, gospodine.
Ja sam vještak. Radim procjenu.
Nisam još gotov. Ne znam što se događa, ali dajte mi trenutak.
Dajte joj ovo, molim vas. Recite da ga nitko nije ukrao. Oprezno.
Da, znam za ovo.
Da, pretpostavljam da se može zalijepiti.
U redu, gospodine.
Gospodine, molim vas.
Da, skoro sam gotov.
I recite joj da je imala pravo. Sve prisluškuju.
- Gospodine, idite. - Casarese!
Bez brige.
Bez brige, Casarese. Dobro sam.
Molim vas.
- Dobro, u redu je. Da. - Dobro.
Bok, Casarese.
Idemo.
Ni ti ne možeš spavati?
Ne.
Zakon broj 22914.
Članak šest kaže:
„Sve hospitalizacije ravnatelj ustanove
odmah će prijaviti obitelji hospitalizirane osobe
ili skrbnicima.”
Koliko ih je?
Članak 8 kaže...
Koliko ih je?
Samo nekoliko luđaka, ali blokiraju ulicu.
Trebam nekoga da mi pomogne.
U redu, slušaj. Čekaj me. Idem onamo.
Idem s tobom.
Članak 13 kaže: „Potpuno ili djelomično nepridržavanje dužnosti
koje ovaj zakon nameće
upraviteljima ustanova za skrb,
bit će prijavljeno vlastima
za provođenje pravila...”
Javit ću ti da me pokrivaš.
„...i gdje je to prikladno, odgovarajućim kaznenim i pravosudnim tijelima.”
Dobro. Molim vas, ne smijete biti ovdje.
- Pozovite ravnatelja. - Imam pacijente. Molim vas.
- Sve snimamo. - Kako se zoveš?
Upozoreni ste. Oslobodite Marthu Hoffman.
Ako je ne oslobodite u roku od 24 sata,
ove snimke bit će u svim medijima.
Obaviješteni ste.
Tko su oni?
Moji prijatelji.
Tvoji prijatelji znaju previše.
- Neka budu oprezni. - Natrag u sobe, molim vas.
Da idem s tobom?
Oslobodite Marthu!
NEUROPSIHIJATRIJA
Oslobodite Marthu!
Evo ga. Da ti donesem ogledalce?
Imam 83 godine. Pričaj normalno.
Da, oprosti. Donijet ću ti ogledalo.
Kako izgledam?
Ne znam.
Kako?
Dobro.
Ulazim, Martha.
Sigurno je u sobi 15.
Da, mislim da je s Julijem.
Ovo nije dopušteno među pacijentima.
Bez brige.
Spakirajte svoje stvari.
Otpustit ćemo vas.
Ovo je za tebe.
- Ne, Martha. - Da.
Pristaje ti. Evo.
Za Vane ovo.
- Ona je plesačica. - Za Vane. Naravno. Dat ću joj.
Bok, dušice.
Lijepo te je vidjeti.
- Bok, dušo! Kako si, dušo? - Idemo!
Želiš li nešto reći, Martha?
Svi spremni?
Viseće kurčine, polja kuraca, muda koja samo čekaju,
smotani kurci u donjem rublju.
Pimpači, piše, kite tvrde ko kamen,
kauboji s jednim testisom.
Veseli ples batina u svlačionicama.
Gole, ukrućene, žilave kite. Guzice.
Probušeni kondomi, 862 kurčine po četvornom metru.
Mali mlohavi pimpeki mormona i milijuni sitnih kurčića.
Penis za penisom. Velike crne kurčine koje mirišu na ruže.
Ciao, ljubavi.
Odmori se.
'Večer!
- Gospođo. - Javite mojim kćerima da sam se vratila.
Halo?
Delia, možete li sići? Ovdje smo.
Gospođo, jeste li dobro?
Možete me zagrliti?
- Stigle smo. - Da, gospođo.
Pišti ti ona stvarčica.
Mali.
„U 14 h, sud, saslušanje, potvrdi primitak.”
Skinuli su te sa slučaja?
Jer ti je toliko trebalo.
Kasnimo, mama. Što si nam htjela reći?
Uvjet.
O, da. Ispričajte se zbog 27 noći koje sam provela zatvorena.
Gledaj, mama...
To je sve što želim čuti.
Žao mi je, mama, ako stvari...
Radije bih čula samo to.
Samo reci „oprosti” bez opravdavanja i argumentiranja.
Hajde, Olga, možeš ti to.
Oprosti.
Myriam?
Kako god ti kažeš, mama.
Što? Nisam čula.
Čula si me.
Što?
Oprosti nam.
- Ona se već ispričala. Govori u svoje ime. - Prestani.
- Onda odustajemo. - Oprosti.
Želim da spisi budu po abecedi, a ne kronološki.
- Bok, Casarese. - Bok.
Čekaju te u sobi za saslušanje.
Poslije ćemo riješiti papire o suspenziji.
- Dobro. - Sretno.
Hvala.
- Je li sve u redu? - Da.
„Sud nastavlja s posredničkim saslušanjem
koje su dogovorile stranke uključene u suđenje
u vezi s bolešću Marthe Hoffman.
Proces su pokrenule Myriam i Olga Hoffman.
Procjena sudskog forenzičarskog vještaka, Leandra Gabriela Casaresa,
neće se uzeti u obzir na zahtjev obrane
zbog vještakove nepristranosti u postupku.
Dijagnoza frontotemporalne demencije koju je postavio Orlando Narvaja
smatrat će se nedostatnom
i zato imamo ovo posredovanja između stranaka.
Ako se potpiše sljedeći sporazum, Myriam Hoffman i Olga Hoffman
pristaju obustaviti zahtjev da se Martha Hoffman pošalje
u psihijatrijsku ustanovu.
Međutim, tvrde da Martha Hoffman
nije u stanju živjeti autonomno.
Stoga su uspostavljene sljedeći uvjeti:
'Martha Hoffman više ne može prodavati ili stavljati imovinu pod hip...'”
Ispričavam se.
„'...stjecati nekretnine,
ulaziti u partnerstva ili potpisivati ugovore.
Ne smije se udavati ili napuštati zemlju.'
Za sve gore navedene radnje
Martha Hoffman morat će tražiti pristanak svojih kćeri
ili njihovih imenovanih predstavnika.
Njezinom imovinom upravljat će skrbnik
kojeg će imenovati gđa Martha Hoffman
u dogovoru s kćerima.”
Prijeđimo na skrbnika.
Da, dogovorili smo se da će to biti vještak g. Casares.
Ako nema prigovora i ako g. Casares pristane,
on će biti skrbnik imovine gđe Hoffman.
Casarese?
Da, pretpostavljam da ne moram odmah odlučiti.
Možemo pokušati s tri mjeseca prije no...
- Tri mjeseca? - Martha.
Samo trenutak. Oprostite.
Što je to bilo?
- Pristani, Casarese. - Martha?
- Posudit ću ga na tren. Dođi. - Samo trenutak.
Koliko pacijenata imaš?
Samo nekoliko.
Nekoliko? Koliko?
Dvoje, ali jedan od njih dolazi povremeno...
Martha!
Što je to bilo?
- Pregovarala sam, kao što ste predložili. - Ja sam to predložio?
Da, mislim da jeste.
Ipak, moram vas upozoriti
da ne znam upravljati ni svojom kućom ni vlastitim životom.
Nije tako teško.
Samo trebate prijaviti sve troškove koje poželim učiniti.
Da. Ipak...
Ne znam je li ovo posao koji je... Kako da to kažem? Stabilan.
Ali imat ćete dobru plaću.
Da.
Ne, hvala.
Kako da ovo kažem?
Ne znam koliko ću dugo raditi taj posao.
Da. Kažeš da bih mogla umrijeti svakog trenutka.
Ne, ne govorim to.
Samo da znate, planiram živjeti još mnogo godina.
Da, naravno. I ja, ali nikad ne znate.
I imate pravo. U svakom trenutku klavir bi nam mogao pasti na glave.
Ali naći ćemo rješenje.
Slušajte, imam skulpturu koju vam mogu dati kao jamstvo.
Ima slomljenu ruku, ali osim toga, vrlo je vrijedna.
Da vam se pridružim?
Ne treba, mogu sama.
Ma znam. Da se mogu šepuriti kako vas držim pod ruku.
Dobro.
Nemojte odugovlačiti s ovim, Casarese.
Dobro.
MNOGO GODINA POSLIJE
ARGENTINA JE DONIJELA NOVI ZAKON O MENTALNOM ZDRAVLJU.
ZABRANJUJE HOSPITALIZACIJU BEZ PRISTANKA
I PACIJENTIMA JAMČI KONTAKT S VOLJENIM OSOBAMA.
MARTHA JE DOŽIVJELA 104 GODINE
I U POTPUNOSTI JE UŽIVALA U SVOJOJ SLOBODI.
Prijevod titlova: Dejan Rakar