Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Fy fan!
- Jag trodde du var med. Stanna där. - Vi möts på Gullmars.
Det är bara tre kvarter kvar!
Jag fattar inte varför vi aldrig kan vara på rätt tid vid rätt plats.
- Vad hette vinet? - Nej, det är champagne!
Det får inte bli fel. Det är första gången jag träffar dem.
- Fuck it! Det är inte värt det. - Klart det är! Akta!
Madame! Den perfekta natten hänger på er!
Madame, snälla!
Ni måste hjälpa oss. Det är akut. Vi måste köpa en särskild flaska.
- Vad? - Jag tittar på dig bara.
- Vad är det? - Jag går hellre till hotellet igen.
- Jag med. - Du vill bara dricka upp champagnen.
Ja! Söta Elle! Jag älskar dig! Du är tillbaka.
- Hej! Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Den är till dig. Josef valde den. - Slösa den inte på fulla gäster.
- Det är bra champagne. - Vi köpte en åt oss själva också.
- Hej. Trevligt att träffas. - Det här är Josef.
Vi kanske kan ha glas? Vi borde ha glas, för det är en jättefin...
- Visst är det mysigt? Jag älskar det! - Skittrevligt, bara så jävla franskt.
Det är det jag gillar.
Jag tycker du ska gifta dig med henne och få en massa rödhåriga bebisar.
Ni borde gifta er och få rödhåriga bebisar.
Jag vet inte ens hennes naturliga hårfärg.
- Vem vet inte allt om sin tjej? - Han som älskar henne oavsett vad.
Josef!
- Vad fnittrar ni åt? - Inget.
- Vi talar om livet och kärleken. - Vänta. Jag måste fylla på.
- Han måste ju få ett franskt minne. - Snälla, sluta.
Vad har jag missat?
Jag skyddar bara Josef mot hans demon.
Den här demonen...
- Jag hörde mitt namn på franska. - Ja, det gjorde du.
- Ett vackert namn - Josef. - Oj! Akta, akta... Nej, nej.
Vi lovade varandra en resa till Paris utan att se Eiffeltornet.
- Det är omöjligt. - Vi har hittat några ställen.
- Lycka till. Josef. Skål. - Skål.
- Den här blir bra till dig, tror jag. - Ja!
Jag har alltid tänkt att jag klär bra i päls.
- Förlåt, förlåt! - Men kolla nu då. Är det bra?
- Jättefin. - Nu ska vi hitta nåt till dig.
Nej, för tråkigt. Det är det att du passar ju i allt.
En skönhet klär i allt.
Okej, vänd dig om. Snurra, snurra. Snurra, snurra.
- Kommer jag att bli glad? - Du blir... Ja, det tror jag.
Är du beredd? Voilà.
- Åh, fint. - Snyggt, va?
- Shit! - Undrar vems det är.
Skit samma. Nu drar vi. Vi går snabbt.
- Limo är väl lite vräkigt? - Var inte så svensk och kreddig.
Jag kanske bara inte har samma ekonomiska förutsättningar som du.
Det tråkiga med dig är att du har sånt fokus på pengar.
Jag skulle kunna leva precis så här utan några pengar.
- Då gör det inget att jag har denna? - Kolla här då.
- Ja, fröken? - Jag kan franska.
Kan ni hjälpa två unga själar att hitta varann igen i kärlekens stad?
Så unga är ni inte.
- Han hade faktiskt ingen bra aura. - Nej.
Vi gör som du ville. Vi tar en sån här el... cykel.
Ja, vi gör det. Kolla. Ser jag ut som en biltvätt?
- Du försvann. - Du är långsam.
- Det var så där vi skulle ha gjort. - Det ser ut som fattigmans-Titanic.
Okej, men då får du vara Rose.
- Okej. - Okej.
- Du tittar inte, va? - Nej.
- Det är så jävla stort! Och överallt! - Jag ska inte titta.
- Nej. Det är farligt. - Nej då, det är bara...
Du får inte titta!
Jävlar! Åh, shit! Gick det bra?
- Vänta, vänta... - Okej. Så där.
Så. Nu.
Är du okej? Det kommer att bli ett coolt ärr.
Michelin hit eller dit. Inget slår en riktigt bra kebab.
Är det som att en GT alltid slår en riktigt bra champagne?
Nej. Nej, helvete.
- Nej. - Jo.
Vi hämtar champagnen. Det ska vara perfekt i kväll, sista kvällen.
- Kvällen har väl varit rätt perfekt? - Ja, men... perfektare.
Tur för dig att jag är förberedd på dina fuckups. Kolla här.
Vad har du nu?
- Här. - Okej.
Eller... Vill du gå tillbaks till hotellet och sova?
Nej, sluta. Du måste lära dig blinka. Det där får liksom motsatt effekt.
Jag gjorde mitt bästa i alla fall.
Wow.
- Classy. - Classy.
Du?
- Är du okej, eller? - Jag är bara trött.
Jag och du.
- Vi är snart där. - Mm.
Josef? Sover du?
- Ursäkta. - Det är okej.
Elle?
Shit. Elle?
Elle?
- God dag, monsieur. - Ja, hej.
- Har ni sett min flickvän? - Förlåt, jag förstår inte.
Förlåt. Min franska är...
Min flickvän?
Rött? Rött...?
- Min flickvän? - Ja, flickvän.
- Mariette, kan du komma? - Ja, jag ska bara kolla min telefon.
God dag. Hur kan jag hjälpa er?
Eh...
Hej. Vi försov oss, så vi checkar ut lite sent.
- Inga problem. Vilket rumsnummer? - Det är...
Såg ni om min flickvän var på frukosten i morse?
- 43. - Okej, rum 43. Okej...
Ni har redan checkat ut.
Nej, det tror jag inte att vi...
- Vad har hänt? - Kärleksproblem.
Vad då för problem?
Hon verkar ha betalat för rummet tidigt i morse.
Va?
- Men... var är hon? - Det vet jag inte.
- Är hon här? - Vad?
- Elle - är hon här? - Nej, hon gick med dig.
När jag vaknade i morse var hon borta och hade lämnat alla sina grejer.
Jag tänkte att hon kanske gick hit för att hämta flaskan vi glömde.
- Sabine, vem är det? - Det är Josef.
Har du pratat med Elle?
Nej. Hon har glömt sin flaska. - Vad har hänt?
- Det är verkligen sorgligt. - Men rätt av henne. - Kom in.
Men alltså, var kan hon vara?
Tänk om nånting har hänt henne. Jag kanske ska ringa polisen? Va?
Bråkade ni?
Nej, nej, vi hade typ världens bästa kväll.
Sa hon nåt? Nånting utöver det vanliga?
- Nej, nej. Varför...? Till dig? - Nej.
- Sa hon nåt till dig? - Nej, nej.
På festen pratade Elle med en kille. Vet ni vem han var?
- En kille? Ledsen, men... - Vi var 75 pers.
- Om hon sa nåt måste ni säga det! - Josef, lugna dig.
- Säg fan inte åt mig att vara lugn. - Sätt dig! Lugna dig!
- Ja. - Lugna dig.
Jag är bara stressad och... Jag är ledsen. Förlåt.
- Vill du ha socker i kaffet? - Ja tack.
Lyssna på mig, Josef. Vi vet verkligen inte.
Elle har alltid varit gåtfull.
Vad menar du med gåtfull?
Ena dan bor hon här, nästa far hon till Stockholm.
Och hon sa ingenting. En dag var hon bara borta. Sån är Elle.
- Han vet inte hennes hårfärg. - Vänta. Vad säger han nu?
Jag sa bara att du inte ens vet hennes hårfärg. - Det är sant!
Hon kanske möter dig på flygplatsen.
- Och överraskar dig. - Ja.
Fan. Fan. Okej. Ledsen, jag måste gå. Tack.
- Ledsen. - Josef. Din flaska.
- Är du okej, eller? - Jag är bara trött.
Det ska vara perfekt i kväll. Det är sista kvällen.
Hon bokade om sitt flyg.
När? Eller... vart?
Tyvärr. Jag får inte lämna ut uppgifter om andra passagerare.
- Men hon är min flickvän. - Borde ni inte veta då?
Vill ni ändå checka in hennes väska?
Okej, visst.
- Vad kostar det? - 90 euro per väska.
- 90 jävla euro? - För en extra väska, ja.
Boarding klar.
Ursäkta. Jag tror att du sitter på min plats.
Va?
Nej, jag sa bara: "Wow, där är ju min plats."
Jag sa inte wow för att du satt där.
Jag sa wow för att det var två säten och inte tre-
-för då måste nån stackare sitta emellan och lida.
Jaha. Vart ska... vart ska du då?
Paris.
Jo... ja, det är ju... det är klart.
Så där. Den där satt lite... Sitter den där fast...? Lite...
Känns bra.
- Vad är det? Ska du bomba planet? - Va? Bomba? Nej.
Nej, jag är bara flygrädd.
Du behöver inte oroa dig, för jag är inte en som dör i flygplanskrascher.
- Okej. - Du är safe.
- Fan, vad skönt. - Mm.
Har du eller ska du?
- Vadå, om jag är gravid? - Va? Gravid? Nej.
Inte gravid. Jag tänkte på kläderna. Har du eller ska du på Fashion Week?
- Det är också en konstig fråga. - Nej, jag ska hem bara.
- Jaha? Du bor i Paris? - Mm.
- Coolt. Då måste du ge mig bra tips. - Måste jag det? Vad får jag för det?
- Du har ju redan fått fönsterplatsen. - Va?
Ja, det där var min plats. 7A.
- Jaha. Men vi kan byta. Eller? - Nej, nej, nej. Sitt.
- Vill du byta? - Nej, jag är inte anal med sånt där.
Men man bokar ju en särskild plats för att man just vill sitta på den.
- Vi byter, för jag bryr mig inte. - Nej. Förlåt.
Förlåt. Jag gillar nog inte att lägga mitt liv i nån annans händer bara.
- Varför ska du flyga till Paris då? - Jag ska på en inspirationsresa.
- Jag är kock och ska på knivmässa. - Okej!
- Är det nåt fel med det? - Nej, nej.
Kockar är ett fantastiskt släkte som älskar att skänka andra njutning.
Det älskar man ju - folk som ger.
Till skillnad mot de sadistiska piloterna, de jävla svinen.
Oroa dig inte. Min död kommer vara så mycket mer spektakulär än det här.
Okej.
Elle?
Helvete.
Vad gör du?
Det är bara en sån där app för att hålla koll på alkoholen.
- Seriöst? - Ja, det kan man väl säga.
- Jaha, har du...? Är du...? - Stökig?
- Är det lika kul som det verkar? - Roligare. För roligt uppenbarligen.
Okej, men du dricker ändå lite? Du har inget sånt 12-stegsprogram?
Jag testade att sluta dricka helt ett tag, men det var inte min grej.
Så att jag hittade på ett eget system.
Mm, fattar.
Varsågoda, till er. Smaklig måltid.
Åh, shit vad gott!
Wow.
- Skulle du kunna göra nåt sånt här? - Tricket till det sitter i såsen.
Det brukar min mamma alltid säga. Men... ja, det skulle jag nog.
Kaxigt.
Du då? Du verkar inte helt lastfri heller.
Nej, jag är ett vrak, men jag har bara sju steg.
Vad är det för sju steg?
Du har ju uppenbarligen aldrig lyckats i kärlek.
- Ursäkta? - Alla dina förhållanden tog väl slut.
Annars skulle du inte sitta här med en fullständig främling, eller?
Det är samma för alla. Därför följer jag sju steg för att slippa det.
- Vilka är de här sju stegen då? - Det är alldeles för tidigt.
Vi är bara på förrätten.
- Skål. För en alkis och ett vrak. - Och våra 19 steg.
Boom!
Kom. Tror du jag är glad att se dig, eller? Vet du vad jag har tänkt?
Nästa gång jag får dricka bärs med dig är jag bestman på ert bröllop.
Jo, det var exakt så jag tänkte. Vilken jävla mardröm.
- Eller hur... Har du nåt, eller? - Om jag har nånting?
- Vad tror du? - Najs.
Varsågod. Älsklingsgubben, vi har lite att ta igen nu.
Toffelperioden är vi klara med.
Du ska ha lite verktyg av mig. Där, så.
- Vi har lost days att ta igen, va? - Japp!
Boom boom-killarna är tillbaka.
Jävla fitta! Sorry. Sorry.
Jag tror du är i en perfekt balans mellan full och tillförlitlig nu.
- Vad är det här? - Det ser du väl?
- Har du beställt det här? - Först blir man kär. Det är steg 1.
Jaha, kör vi stegen nu? Okej, ja.
- Det är eufori, magi - allt det där. - Okej.
- Steg 2: Hinder. - Ska jag dricka den?
Nån skit man måste ta sig förbi. Problem, liksom.
Men om man klarar det, då kommer steg 3.
Det är den riktiga kärleken.
- Den riktiga kärleken? Finns den ens? - Det är klart.
Det är när en säger "jag älskar dig" och den andra svarar...
- "Jag älskar dig också." - Ja, du fattar.
- Ehm... - Oj!
Sen kommer steg 4. Den får du, för den vill jag inte ha. Det är Vardag.
Parmiddagar, familjetraditioner... Snark. Ha det så kul med den.
Det leder så klart till steg 5, som är Bråk.
Men har man tur så kan man hamna i steg 6: Nytändning.
- Sexigt. - Det är det.
- När man återupptäcker varandra. - Vad är steg 7 då?
Det kan jag inte säga, för då måste jag tyvärr döda dig sen.
Och i vilket steg är vi då?
- Oj. Här var det lite trångt. - Kom in. Min maison.
Jag fattar inte hur jag ska hitta henne. Vad ska jag göra?
Vae menar du? Titta här nu.
Det är som en buffé full av kärleks- törstande, hopplösa romantiker.
Det är som att fiska med handgranat.
Boom! Så kommer fiskarna upp. Då är det bara att välja och vraka.
Men för att vi ska orka med så här mycket love på en och samma kväll-
-behöver vi ladda batterierna. Vi behöver ta en liten näbb.
- Säg inte näbb. - Vad ska jag kalla det för?
Kola, koks, lina, kokain, pulver, snö, mjöl...
Det är ingen kulinarisk resa.
Älska mig, älska mig säg att du älskar mig
Nej, det är för tidigt.
Har du aldrig drömt om att göra nåt utanför dina moraliska spärrar?
Så här, kolla. Det är lätt, titta.
- Lägg av! Jag kan inte göra det. - Jag överlevde.
- Jag kan inte slå dig, fattar du väl? - Ha inga moraliska betänkligheter.
- Jag ber ju om det. - Det i sig är ganska skrämmande.
Nämen, lägg av nu! Gör det bara.
Var det där allt?
Du ska inte ta på mig rakvatten. Du ska ju liksom lappa till mig.
Jag vill inte veta vad du har varit med om för att vilja en sån här sak.
Det är nyttigt att känna nånting ibland. Lev lite nu.
- Ska jag visa först? - Mm, okej.
Var inte det lite kul?
Nu då.
Okej.
Ah!
- Shit. Hörru? - Du kunde ändå.
Förlåt. Det var inte meningen att slå så hårt.
- Förlåt. Är du okej? - Ja.
Fan. Jävla koffert.
Åh, den här är bra.
Den här.
- Ja, mamma? - Du kan inte bara sluta svara.
Pappa och jag var så oroliga. Jag hör ju att det ringer här inne.
- Vad gör du här? - Öppna. Jag såg din Instastory.
Tur att det där försvinner. Är det nåt som har hänt, eller?
- Det såg nog värre ut än det var. - Josef...
- Mamma. - Du tar väl hand om dig själv?
- Kaffe? - Mm.
Jaha. Vad har hänt här då? Gud, vilken röra.
- Ni slarvar väl inte bort varandra? - Nej, jag slarvar inte bort nånting.
Var är hon då? Har du ingen havremjölk?
- Det är slut. - Vad är slut? Mjölken?
Nej, hon har lämnat mig. Hon... hon bara försvann.
- Hur menar du, försvann? I Paris? - Ja.
Det måste finnas nån rimlig förklaring. Har du hållit på?
Det är fan hon som har hållit på. Vem bara drar så där?
Nej, jag vill inte höra nån jävla anekdot om dig och pappa.
- För det här är annorlunda. - Jag har inte sagt nåt.
- Nej, men du tänkte. - För relationer är en förbannad kamp.
Kärlek tar tid, precis som sås.
Hej, babe. Har du beställt?
Ja. Bare en cortado. Vill du ha nåt?
Jag vill nog ha en vanlig kaffe.
Tack.
- Eller...? - Jag måste bara ta ett samtal.
- Förlåt, jag trodde... - Okej.
Då tar vi en kaffe då. Till.
Vad händer?
Jag måste dra en stund.
- Ska du gå? - Jag köper mjölk på vägen.
- Tack. - Vem var det?
Vadå?
Jaha. Nej, alltså, jag vet inte...
Jag träffade många under min klubb- period, men har inget ansiktsminne.
Pinsamt.
- Det kändes mer som ett ex. - Nej, gud. Nej.
- Verkligen inte. - Ful väst har han.
Du är fin.
Tja. Hej. Jag skulle...
- Jag kan ta en... cortado. - Okej.
Skit i det. En vanlig kaffe blir bra. En vanlig bara svart kaffe.
- Ja, svart. - Mm.
Jag var här för några månader sen med min tjej. Jag vet inte om ni...
Elle, så där rödhårig, halvlång. Ni kände varandra, tror jag.
- Sorry. Mycket folk kommer och går. - Jag fattar.
- Du kanske kan... Du ser, här är... - Jaha, Ellen.
- Elle... Ursäkta? - Du menar Ellen.
Elle... Ellen. Jo, precis. Nämen, jag tänkte...
Det blev lite konstig stämning. Har ni varit ihop, eller?
Nej. Nej, vi spelar liksom inte på samma planhalva.
Men vi bodde faktiskt ihop när hon precis hade kommit till Stockholm.
- Och var kom hon ifrån då? - Varför frågar du inte henne det?
Nej, alltså, hon har försvunnit och jag vet inte var jag ska börja leta.
- Mm. Det låter som hon, det. - Vadå låter som hon?
Ja, hon försvann då också. När vi bodde ihop. Hon försvann.
Drog till London. Eller nåt sånt ställe dit man drar.
- Från början kommer hon väl från...? - Härnta.
- Va? - Härnösand.
- Är hon ifrån. - Härnösand? Jaha.
Men där lär du inte hitta henne. Det stället hatar hon verkligen.
- Mm. - Sorry, jag ska...
- Hoppsan. - Ja, den bara... Tack.
Tja, det är Tim. Lämna ett meddelande. Eller inte. Tja.
Tja. Jag fick med mig dina nycklar i går.
Jag skulle behöva låna din bil och fixa en grej i Härnösand.
Kan inte du täcka upp för mig på jobbet?
Kommer det nån annan som inte jag har träffat?
- Nej, bara samma gamla. Hur så? - Nej, det är bara skönt att veta.
- Med alla kusiner, tremänningar... - Tremänningar? Var kommer du ifrån?
- Kan jag hjälpa dig med nånting? - Ehh... Ja.
Det här låter kanske konstigt, men jag letar efter min flickvän.
Hon har försvunnit och då tänkte jag att ni kanske kunde hjälpa mig.
Hur menar du nu? Menar du nån av våra elever här?
- Ja, precis. - Va?
Ja, nej, alltså, före detta elev. Elle. Eller Ellen Carlsson.
Jag tänkte att hon hade gått här.
Det är himla spännande med vem det är du menar kan ha försvunnit.
Jo, det är lite... spännande.
Då ska vi se...
Tall... berg...
Ellen Tallberg?
- Oj, oj, oj, oj, oj. - Vadå, "oj, oj, oj"?
Nej, vet du? Nej, det... Hon hade det inte lätt. Gud, ja.
Förlåt?
Ja, nej, vet du. Hon var ju aldrig riktigt här.
Många träffar man ju nere på stan och säger hej och så.
- Som hennes syster. Men inte Ellen. - Va? Hade hon en syster?
- Ja. Sandra Tallberg. - Men... syster?
Ja, om du tittar på fotot här. De är inte speciellt lika, ser du.
- Samma klass? - Mm.
Ja. Hej!
Och den var du klar med, va? Då tackar jag dig för att du kom hit.
Då hör du bara av dig när din dotter ska börja här till hösten.
Men vadå flytta?
Jag har ju ingenting i Sverige. Ingen familj. Jag har ju bara dig.
Hallå! Lyssnar du?
Jag är så jävla trött på att se dig så här liten.
FaceTime är bara en jävla teaser. Du är här, fast så är du inte det.
Om du behöver se stora mig så kan du väl komma hit oftare?
Det är som att du typ är rädd för Stockholm.
- Är du lite rädd för Paris? - Nej, men...
Jag har ju mitt liv här.
Du får se det på ett annat sätt. Att det är värt det när vi väl ses.
Kärlek tar ju tid. Är det inte så du brukar säga?
Hej!
Hej. Ehm... Jag skulle vilja prata med mamma... tror jag.
- Är hon hemma? - Mm.
- Galadriel, vem är det? - Det är en gubbe som är här.
- Vi ska inte ha nåt. - Nej, nej, jag ska bara...
- Vi vill inte ha Jehovas vittnen. - Jag är Ellens pojkvän.
Vad fan, Arwen! Ta det lugnt där.
- Vad sa du? - Jag är Ellens pojkvän. Hon...
- Jag skulle behöva prata med dig. - Okej.
Vad har hon gjort nu då?
Jag fattar att det känns lite konstigt-
-att jag som hennes pojkvän kommer och frågar, men jag vill hitta henne.
Ditt plåster håller på... Det håller på att lossna här.
Jaha. Ja, vi cyklade och så flög jag av och ramlade.
- Vi var i Paris och två på cykeln... - Där hade man velat vara nån gång.
Det är fint, huset här, jättefint.
Jag ärvde det av pappa. Ellen ville inte ha nåt med det att göra, så...
Med pappa, eller? Var de ovänner då?
Nej, du ärvde det. Jag tänkte om Ellens pengar kanske kom från arvet.
Pengar från pappa? Tycker du att det ser ut så?
Jag vet inte. Men hennes pengar, då kom de från...?
- Va? - Nej, jag skiter i hennes pengar.
- Ja, det hoppas jag. - Ellen hade alltid pengar. Konstigt.
- Hon ärvde från sin mamma. Så är det. - Just det.
För ni har ju olika mammor, men föddes ändå samma år.
Precis, fast en är då Fisk och en är Skorpion.
Först tänkte man "fan, vad modernt", men det är mer tidlöst med otrohet.
Bonka på andra sidan staketet, eller vad man ska säga.
Så er pappa...?
Han hade vår familj och en älskarinna och resten kan du räkna ut själv.
Just det. Men hon berättade aldrig riktigt om sin mamma för mig.
Shocker. Nej, men hennes mamma var då i alla fall författare.
- Ehm... - Mm?
Ja, det visste du inte heller. Vet du nånting om min syster?
- Hon kan ha nämnt det nån gång. - För mig behöver inte du låtsas.
Jag bryr mig inte.
- Varför tror du hon har dragit då? - Varför tror du hon vill bli hittad?
- Alla vill väl bli hittade? - Herregud...
Men... Nu lägger du...
Nu lägger du av, Frodo! Det är sista gången jag säger till dig!
Nu känner jag att vi har nått den magiska gränsen-
-för vad jag tycker är okej att prata om min syrra utan henne.
Du, förresten, Ellens mamma... Kan man ha läst nåt hon har skrivit?
Nämen, alltså... Hon har skrivit såna här saker.
LUSTENS ÄNGLAR
- Lucky Lucy? - Det låter som en porrfilmsskådis.
PARVIS PASSION
- Kan jag låna den här? - Nej, jag behåller den.
Vad är det här? "Parvis passion"? Är inte jag tillräcklig för dig?
- Sluta snoka i mina grejer. - Jag visste inte att det var seriöst.
- Det är inte det. - Vad är det då? Vad är det då?
Åh! Kolla då! Sätt fingret utan att titta. Utan att titta.
- "Han öppnade dörren till..." - Det ska tolkas, inte läsas.
- Ett ord bara. - Såklart.
Öppna. Okej, dags att öppna dina sinnen för ett nytt kapitel i livet.
- Har du gjort det med många andra? - Vadå?
Med boken. Ganska mycket var inringat.
Det är en rolig bok bara. Okej, rasten är över nu då.
- Nu får du hjälpa mig med den här. - Du kan inte ha med dig hela den.
- En jävla koffert. - Hjälp mig bara.
- Känns lite onödigt. - Fan, vad du klagar!
Jag kan väl få ha lite fina grejer om jag nu måste flytta?
- Jo, men det är en jäkla massa. - Okej. Igen!
Stånkade. Stånka på. Boken bestämmer. Den här ska med.
Fritt tolkande, men absolut.
Vad tung den är. Vad har du i? Ett lik, eller?
Om du inte vore så förbannat söt så skulle jag slå dig på käften.
Jävla skit.
"Flamenconätter", "Lustens änglar", "Romantik i Colosseum".
- Shit! - Ursäkta. Vi stänger nu.
Ja, absolut. En sekund bara, så ska jag...
Ja, det här är... Jag gör bara lite research.
Om du försöker lära dig om hur kvinnor tänker-
-föreslår jag att du söker nån annanstans.
Så ni har inget av det här då inne på biblioteket?
Jag ska se.
Lucky Lucy. Men vänta, det här är ju en lokal förmåga.
- Precis. Min flickväns mamma. - Nähä?
Artiklarna som finns på mikrofilm, går det att se på dem en snabbis?
Du kanske kan visa mig hur det funkar?
Ja, ja, ja. Kom. Det är inte direkt rocket science.
3-93... Här.
Lena Ottosson.
Olycka.
Tja, Josef. Hur blir det med bilen då?
Är allt okej, eller? Ring mig när du hör det här. Tja.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
Elle! Vi måste gå nu om vi inte ska bli sena.
Sent folk är alltid fint. Skulle inte du duscha?
- Nej, jag pallar inte. - Vad då? Det är ju det bästa.
Vi har inte tid med det här. Snälla, vi har inte tid.
Du... det är okej.
Så, hoppa in i duschen, så letar jag efter örhängen jag aldrig tar på mig.
- Det är trist och tråkigt att duscha. - Du kan inte tycka duscha är tråkigt.
Kanske inte tråkigt att faktiskt duscha-
-men klä på sig, klä av sig, komma in, komma ut...
- Du är en övergångshatare bara. - En övergångshatare?
Ja, alltså gå in i duschen. Det är övergången du inte gillar.
Du hatar att gå och lägga dig också, men du älskar ju att sova.
Du gillar inte att gå ifrån en fest-
-men när du väl kommit ut på bar så vill du inte gå till efterfesten.
Det är en trygghetsgrej.
- Hallå? - Fan, du har helt rätt.
- Det är klart jag har rätt. - Det här förklarar ju liksom allting.
- Jag läser dig som en öppen bok. - Gör du?
Du... Tro inte att jag inte ser dig också.
- Vad menar du? - Jag ser dig när du inte märker.
Det tvivlar jag på. Om du såg mig på riktigt-
-så skulle du se mig göra så här...
Du stannar kvar här.
Den bara sprack?
Det var ju nån spänning i glaset eller så kanske den var felmonterad.
Sen var det ju också knullfest i rummet bredvid.
Troligtvis var det väl det. Det sa bara "poof".
- "Poof"? - Eller "kras" kanske det heter?
Hur som helst, det är sju års otur på det också på allt annat, eller?
- Tyvärr måste du betala spegeln ändå. - Lägg på allt i minibaren också.
Allt?
Ja. Jag gillar små saker.
- Vad är det? - Inget psyksnack nu. Det är...
- Är det mamma eller pappa? - Ni är bara så tajta.
Ni masserar varandra. Jag vet inte vad jag ska göra... göra av mig själv.
Vad gör du? Den här filen är bara för de som bor på Ljusterö.
Jag lurar systemet. Man måste bryta mot reglerna ibland för allas bästa.
- Pinsamt. - Nej, de kan inte veta var vi bor.
Tänk om jag hade lilla nubben på ett snöre i halsen
Elle?
- Bravo! - Bravo! Bravo!
- Gick badkrukan upp och bytte om? - Nej. Hon var väl med er?
Nej, hon gick upp innan.
- Det är ingen fara. - Var är hon då?
- Ta det lugnt. - Jag går ner och kollar.
Vi går och kollar. Hon är väl ingen svag simmare?
- Hon är bra på allt, pappa. - Låt oss kolla först i lugn och ro.
Elle!
- Elle! - Kolla huset i stället!
- Jag blir ju orolig när... - Men inte jag. Jag är jättelugn.
- Du är inte lugn. - Allan! Älskling...
Elle?
- Vad håller du på med? - Jag frös bara.
- Jaha? Vem är du? - Hej. Jag väntar på min tjej bara.
Eller kvinna kanske man säger. Min flickvän har lägenhet här.
- Jaha. - Här är hon.
Jaha. Ellen.
Men vad trevligt.
- Ja, precis. Ni känner varandra? - Ja, visst gör vi det.
- Ni kan knacka på när hon kommer. - Ja. Det är klart vi gör. Absolut.
- Så ja. - Du bjuder inte på en kopp kaffe?
Så kan vi vänta på Ellen ihop.
Hur länge har du känt Ellen?
Hon brukade ränna här redan som liten-
-när hennes mamma hade annat. Och jag hade ju tid.
Så... Ja, det föll sig naturligt.
- Du störs inte av lite rök, va? - Nej, nej, tvärtom.
Men det tror jag att hon har pratat om, att hon var här då.
Det var väl skrivandet som tog tid, kan jag tänka mig, från Lena då?
Om det var precis just skrivandet vet jag inte.
Det var väl i böckerna hon levde ut. Men skrivandet var inte problemet.
- Det var nog allt annat. - Just det.
Hon hade en ganska komplicerad livssituation med pappan där också.
Ja, om han nånsin hade varit här.
Lena var så bedrövad. Stackars sate.
Jo, ja, nej, det är hemskt.
Ellen pratar ju inte så mycket om det som... hände.
Ja, hände och hände...
Jag tror bara inte att hon orkade mer helt enkelt.
Menar du att hon...?
Jag vaknade av knackningar på morgonen.
Och hon försökte väcka sin mamma. Jag fick gå med in och...
Ja, det såg faktiskt mest ut som om hon sov. Tack och lov.
Åh, fy fan.
Fy fan. Inte ens tonåring var hon.
Hon blev tvungen att flytta in med pappans andra familj-
-som inte ens visste att hon fanns.
- Ja, vad säger man? - Du gjorde vad du kunde. Jag menar...
När var det ni skulle ses?
Det hade varit så fint att få se henne.
Hon glömde sin telefon med mig. Så jag kan inte få tag på henne.
Man är helt maktlös utan de här nuförtiden.
Ursäkta språket, men fuck internet. För det där är inte alls...
Finns det nån som har tillgång till lägenheten?
Alltså, Lenas? Jag tänkte att jag kunde gå in och förbereda.
- Jag har ju kvar min extranyckel. - Har du det? Det hade varit toppen.
Tack.
Fan.
Steg 1. Först blir man kär. Det är steg 1.
- Du kollade inte ens på mig! - Det gjorde jag visst!
- Du sitter ju bara där och pratar! - Jag måste kunna prata med nån annan!
Nytändning.
Det är när man återupptäcker varann.
- Vad är sjunde steget då? - Säger jag det måste jag döda dig.
Jag tror inte du vill se monstret i slutet redan i början.
- Borstar du tänderna nu? - Vad du frågar! Vilken sjuk musik.
- Ska vi fira pappa i helgen? - Jag har lite planer, men...
- Jag kan styra om. - Vad har du för planer då?
- Inget viktigt. - Har du gjort planer för dig själv?
- Käka mackor? Jag gör värsta middan. - Jag är hungrig nu.
Känns det lite trist att vi bara gör mina grejer och inte dina grejer?
Mina grejer? Är det så du tänker? Kan jag ta en av dina mackor?
Nej, men vi går på mina polares dop, men vi har aldrig gått på ditt.
- Vill du gå på fler dop, eller? - Ja. Kanske.
Fy vad tråkigt! Tycker inte du det? Det är så jävla förutsägbart!
Att fylla år? Nån i din släkt måste ju fylla år nån gång.
Nej. Visst är det sjukt?
- Vad fyller din mamma då? - Inte mamma, pappa. Han fyller 73.
- Sluta med mackorna! - Vad gör du? Är du dum i huvudet?
Nej, jag är inte dum i huvudet. Du måste ha en kusin, en morbror.
Du kan väl berätta nånting om nån i din släkt.
- Vad är det för sjuk musik? - Så nu blev musiken ett problem.
- Therese har skickat den, va? - Hon har skickat en playlist.
- Det är ju fan hennes jobb. - Att skicka playlists till dig?
Ge dig! Vi är bara vänner.
Kan du knulla mig till den musiken? Så kan hon få vara med lite, eller?
- Har det hänt nåt på riktigt? - Varför är du kompis med ditt ex?
Som att du och jag skulle skaffa barn och sen göra slut.
Då skulle du kunna stänga av mig resten av livet. Eller vad menar du?
Måste du dra in barn? Jävligt dålig tajming.
Nej, jag vill dra in barn i det här. Därför är det bra tajming.
Vi har pratat om det. Jag har inga mammagener.
Vill du ha barn, ring Therese. Hon känns mammakompatibel.
Säg vad fan det här handlar om. Vad handlar det här om?
Stick då, jävla idiot!
Förlåt.
Men om det här ska kunna funka så måste du kunna lita på mig.
Då måste du lita på mig.
Sover du?
- Förstår du inte att nyckeln var här? - Det här hände väl inte?
Nej, men det som inte hände spelar också roll. Eller hur?
- Är Ellen här? - Nej, hon... har inte kommit hem.
Jag tror inte du kan vara här längre.
- Just det. Förlåt, jag ska bara... - Vad gör du?
Du lurade mig! Öppna! Fy fan för dig.
- Jag ringer polisen! - Vad är det som försiggår?
Ring polisen! Nån har brutit sig in i lägenheten.
Nej, nej, nej, nej, nej...
Var är du? Jag behöver verkligen...
- Jag är på väg med din bil. - Det är inte bilen jag behöver.
- I handskfacket har jag min stash. - Va?
Varför har du ladd i bilen för? Jag har ju polisen efter mig!
Du kan inte prata i telefon då. Det är ju olagligt, fattar du väl.
Från det ena till det andra...
Det slog mig att det nog är körförbud på den där jäveln.
Så det är liksom lowkey driving.
Jag älskar när du är min taxi.
Vem fan är du?
Jag är glad att hotellet är kvar.
Visst. Tirol är ett klassiskt hotell. Här är er rumsnyckel och wifi.
- Trevlig vistelse, fröken Tallberg. - Du kan kalla mig Elle.
- Som låten, du vet? - Visst, fröken Elle.
Nej.
- Tack. - Vad vill du ha?
- Vad är motsatsen till gin och... - Gin och tonic? Ehh...
- Piña colada? - Nej. Kanske inte motsatsen då.
- Överraska mig. - Okej.
- Jag har precis flyttat hit faktiskt. - Åh, wow!
- Själv? - Ja, en nystart.
- För att göra vad? - Vet inte. Jag har en att göra-lista.
Jag måste hitta ett jobb. Men det är svårare än jag trodde.
Om du inte kan språket så blir det väldigt svårt.
Jag är bra med människor vanligtvis.
Tack.
- Gott? - Ja.
- Vad är det? - Highball.
- Va? - Highball.
- En berömd drink.
Jaha. Inte berömd för mig, men...
Välkommen. Kom in.
- Jag vill inte äta kotarmar! - Vi kan väl gå ditåt?
- Dry martini! - Ja tack.
Jag tror att du är precis lagom full för att höra min kärleksteori.
Den består av sju steg. Första steget är att bli kär.
- När det känns "di-dish, di-dish". - Ja, "du-du, du-du".
Det andra steget är nåt slags hinder som du måste...
- Det är Sam. - Ja... Ja, hej. Hej.
Jag heter Josef och det här kommer att låta helt galet-
-men du dejtade en tjej som heter Elle förut, va?
Hallå?
Vem är du? Hur fick du mitt nummer?
Som jag sa så heter jag Josef och jag är Elles pojkvän.
Eller jag var det.
Elle har försvunnit och jag har en känsla av att nåt liknande hände dig.
- Vänta. Vad tror du hände mig? - Att hon en morgon bara var borta.
Att hon försvann utan förvarning.
Spelar du in det här? Är det nån sjuk krimpodd?
Nej. Nej, förlåt. Nej.
Det här är bara för mig eller för oss-
-så vi kan klura ut det här.
- Förlåt, men det låter helt galet. - Ja.
Jag vet. Det är helt jävla... jävla galet.
Jisses.
Förlåt. Jag visste inte ens om hon fortfarande levde.
Får jag fråga en sak? Var allt bra mellan er och så lämnade hon dig?
Det konstiga är att allt var nästan perfekt dagarna innan.
Vår, New York, massa fester. På en fest stal vi löjliga jackor.
- Och sprang runt. - Ja.
Det var först den kvällen som jag började tänka typ varför-
-eller undra var hon var och vad som pågick.
Sen började jag tänka att nåt kanske hade hänt henne.
- Försökte du hitta henne? - Ja, självklart försökte jag det.
Jag letade och behöll hennes saker utifall hon skulle komma tillbaka.
Jag menar, jag är okej nu, men när allt hände var jag...
- Där jag är nu. - Ja.
- Vilken är din idealtyp? - Jag vet inte.
Jag gillar roliga killar.
Alla gillar roliga killar.
Det är en svår fråga. Är det allt? Det är sorgligt.
Baktill på ditt foto skrev hon "Steg 6", precis som på mitt.
Men sen är det många andra ex och olika steg också.
Jösses, vilket psykfall.
Ja, nej, jag menar, det är mer att hon typ är vilsen, du vet.
Du bara ursäktar henne.
Såna som hon blir inte vilsna.
Jag förstår inte. Vad är det sjunde steget?
Du kom inte dit, jag kom inte dit. Jag hittar ingen anteckning om det.
Det kanske inte finns.
Jag visste att hon gömde sig.
Jag trodde att jag hade tid på mig att klura ut det.
Typ all tid i världen.
Josef, jag vet att det känns som att du måste hitta henne.
Tro mig, jag vet.
- Men du måste släppa henne. - Ja.
Elle?
Elle, sover du?
Du? Sover du?
Ja, det gör jag. Annars hade jag väl svarat.
Ja. Sorry.
Okej. Säg nu då. Jag är ändå vaken.
- Oj, förlåt. - Okej.
"Rom" blir "amor" baklänges.
- Det blir det väl inte? - Jo, Rom på italienska, Roma.
Det är "kärlek" på italienska baklänges. Alltså, nästan.
"Amor" är väl latin? Eller?
- Ja, men ändå, det... - Det är coolt.
Okej. Sov nu.
Jag lovar att bara väcka dig om jag har ett riktigt bra sammanträffande.
God natt. Jag älskar dig.
Vad sa du? Jag hörde inte.
- Du hörde visst. - Nej, det var så mycket brus.
Jag blev förvirrad. Det är "amore" och det är "Roma" och det där.
Elle.
Jag älskar dig också.
Josef?
Sover du?
Du är Skor... Våg...
Nej, vänta. Du kan vara Vädur. Men det är du inte, för du är Lejon.
- Visst är du? - Vänta, hur visste du det?
Det är lätt. Lejon är ärliga och kan dra folk till sig.
De kan vara lite arroganta ibland, men... Se upp med det.
Det låter som jag. Du är duktig.
Kan jag... ta dig nu?
- Kan du ta mig? - Ja.
Gissa mitt stjärntecken? Visst.
- Är det okej om han kommer över? - Jag stannar inte för det här.
Ursäkta.
Vad är du, vad är du...?
- Är allt bra? - Ja. Jag kommer ut strax.
- Elle? - Jag är okej, bara en liten olycka.
Låt mig hjälpa dig. Snälla, jag kan fixa det.
Aj! Fitta!
- Mår du verkligen bra där inne? - Ja, jag mår bra! Kan du vänta lite?
Jag går och tar en drink till. Ta den tid du behöver.
- Talar ni franska? - Ja, absolut.
- Jättebra. Tack. - Tack så mycket.
Hey, Elle!
Vart ska du?
- Jag har inga mammagener. - Vad handlar det här om?
Det funkar inte. Allt blir inte bra bara för att du spelar en fin låt.
- Vi måste ju kunna prata om saker. - Vi bråkar ju bara.
- Ska du bara skita i allting då? - Jag behöver bara lite space.
Det känns som att du vill säga nåt som du inte säger.
Du. Vänta.
Jag vill att du är kvar.
Jag ser att du har hittat min favorit.
Sam. Så fin.
Du har fortfarande inte fattat, va?
Josef? För helvete.
Vi har varit så oroliga. Pappa har knappt sovit.
- Inte nu, mamma! - Det är oansvarigt, Josef.
- Släpp in mig nu. - Men fan...
Oj. Hej.
- Är du full? - I wish.
Jag ska få ordning på det här. Jag ska städa, men det är lite kaos.
Det roliga är att det var hon som påstod-
-att kärleken, att det var enkelt.
Tycker du att det här ser enkelt ut?!
Hon har nåt system. Att kärleken består av sju steg.
Men hon berättade bara om det sjätte. Sjunde steget sa hon ingenting om!
- Men svaret ska finnas i det här då. - Jaha.
- På var hon är nu? - Ja, eller varför hon lämnade mig.
- Här. - Vet du, mamma...
Jag var så nära det sjunde steget. Alltså, jag var så nära.
Men tänk om jag inte hade vad som krävdes.
Hjärtat, jag tror inte att det här är nån bra idé.
Du behöver tid att återhämta dig lite.
Det här är ingen sås. Det är bara en jävla röra.
Josef? Sover du?
Ja, det gjorde jag. Hur kunde du lämna mig?
- Har du upplevt det här förut? - Nej.
Har du haft stor press på dig? Stora livsförändringar?
Nånting sånt?
Jag menar... Nej, inte så här.
Vi ska träffa doktorn så att det slutar göra ont.
Ett, två, tre, kämpa på! Mamma.
- Hallå? - Hej.
Hej. Var är du?
Jag behövde bara prata lite. Hur mår ni? Hur mår barnen?
Jomen, det... Det är bra. Hela jävla fellowshipet mår bra.
Hur mår du då?
Jag vet inte. Det är bara så rörigt.
Men du vet ju hur det brukar vara. Det kommer ju att gå över.
Ja, men det känns som att jag bara tänker mer än vanligt på allting.
Och jag är så rädd att det bara kommer att bli värre och värre.
Med tiden liksom.
Du ska inte komma hem då?
- Jag har ju inget hem. - Va? Vi då?
Du vet vad jag menar.
Mm.
Du, det var nån här och typ letade efter dig.
Så nånting finns det ju här.
- Vadå? Vem? - Jag vet inte. Ett ex, tror jag.
- Var han inte bra för dig, eller? - Vad sa du då?
Ja, vad sa jag? Han typ frågade om din mamma.
Men jag visade väl böckerna då. Jag hatar att ljuga, du vet det.
Du kanske bara borde nöja dig.
Måste vi alltid hamna i det här? Du behöver inte lösa mina problem.
- Jag är trött på det där. - Du kan inte hitta på för alltid.
- Vi är för gamla för det här. - Ja, jag vet det.
Men jag måste ju det.
Men det här livet gör ju inte dig lycklig.
Ellen?
- Är du kvar, eller? - Men vad har jag för val då?
Vad vill du ha?
- Får jag bjuda dig på en drink? - Förlåt, vad?
- Du är fin i kväll. - Jaha!
Jag måste gå.
Här kommer jag.
Jag behöver jobba lite med mig själv så att jag inte blir nåt psykfall.
- Det där är inte jättedåligt. - "Psykfall"? Vad betyder det?
- Nej, jag vet inte vad det betyder. - Nämen, får vi höra din då? Varsågod.
Min norska måste vara skitbra.
- Va? - Okej, din är bättre.
Tack! Fan, vad söta ni är!
- Mysigt, mysigt. - Ja, mysigt.
- Vad var det du hette nu igen? - Freja.
Freja, ja. Gillar du att resa?
Ja, alla gillar ju att resa, typ.
Om du fick resa vart som helst i hela världen, vart skulle du resa?
Kanske Peru.
Peru! Coolt.
Ska vi resa?
Fy fan!
Jag hittar dig.
Jag hittar dig!
- Oj, så fin lägenhet. - Ja, fin, va?
Är du polis, eller?
Kan man säga. Upp med händerna.
Du är precis som alla andra. Du förstår varför jag drog.
Fantasin trumfar alltid verkligheten.
Ingen vill se monstret i slutet.
- Vad är det? - Jag mår inte så bra.
Är det kokainet, eller?
- Jag måste bara ha ett glas vatten. - Okej.
Jag kommer, jag måste bara...
Aj! Aj! Aj!
- Jävla fittkoffert! Jag mördar dig! - Vad händer nu?
Allt är den jävla koffertens fel! Kan fan inte tänka! Skiten ska ut!
- Oj! Är allt okej? - Den jävla... kofferten!
- Har du tappat det? - Lite kanske.
"Jag övernattar bara jag aldrig behöver se"-
-"det jäkla Eiffeltornet igen."
"Parvis passion". Paris.
Yes, yes, yes. Vänta, vänta.
- Hittade du en ledtråd? - Jag tror det, ja.
"Bull och Bella".
Barcelona.
"Hjärtats karneval".
San Francisco. "Aldrig din för evigt."
New York.
"Placera mig, Alexander". Berlin.
"Hjärta och själ."
Löste du det?
Vad vet du om Sydkorea?
Jag älskade "Gangnam Style" som ung.
Och jag tror att det är där de har samma ord för "kris" och "möjlighet".
Nej, det är Kina. Det är en ganska vanlig västerländsk feltolkning.
Jag kan vara din västerländska feltolkning.
Akta nu här, för jag har...
"Lucy hörde ljudet av tågvisslan"-
-"skära genom tystnaden som ett ont skrik på Seouls tågstation."
Lägg av, lägg av. Lägg av!
"I det sjunde kungariket var sjunde himlen en plats av dig."
"Livet skulle alltid börja om och presentera sig i ny skepnad."
"Precis som Lucy var kärleken en slinga."
- Vad är det här för skit? - Nej, nej. Fortsätt, fortsätt.
- Tyckte du att det var sexigt? - Ja.
"Allt började med att Gud skapade världen på sju dagar."
"En perfekt cirkel, en ändlös slinga av nystarter."
"Slutet på en kärlek var början på nästa"-
-"vilket ledde till Lucys slutliga dom: evig kärlek."
Det är motsägelse på motsägelse.
Nej, nej, nej. Det är början som är slutet och slutet är...
Det är början...
Sjunde steget är att börja om.
Kom, kom. Kom.
Här. Kan du bara... Håll den där. Om man börjar om lurar man systemet.
- Jag kommer att behöva dra nu. - Ska du dra nu? Vart då?
- Vart? - Jag ska till Sydkorea.
- Nu? - Ja, precis.
- Jag också? - Nej. Nej, du ska hem.
Men jag beställer en Uber till dig.
- Vad fan håller du på med? - Jag är jätteledsen, men...
Det var helt underbart och vi... Tack så jättemycket.
Jag kommer spy i Ubern så du får skitdåligt betyg.
Det är okej. Det är helt okej. Tack så jättemycket.
Otto, den spanske piloten, var inte den man trodde. Han var äventyrare.
Hon var hemlig agent med rätt att hänföra.
"Var försiktig så du inte avslöjar mina uppgifter", skojade hon.
Deras nätter på Tirol Hotel brann som en evig skogsbrand.
Deras sista möte? I dödsloopen på Seouls nöjespark.
Hon var inte den som gick stilla in i natten.
Hennes sorti skulle vara med stil.
Glöm inte vad jag har sagt. Jag är inte en som dör i flygplanskrascher.
- Inte? - Nej.
Min död kommer att vara mycket mer spektakulär än så.
Den kommer att vara en sorti med stil.
Tyngdpunkten flyttades i Lucys kropp. Hon blundade-
-och i tanken var hon tillbaka där allt började. Slutet.
Att flyga är ett bra sätt att få reda på om man älskar nån eller inte.
Kan du störta med personen du flyger med vet du att du älskar hen.
Så...?
Du är den störtvänligaste människan jag träffat i mitt liv.
Jag är en ännu bättre person att inte störta med.
- Elle? - Elle!
Kolla huset i stället!
- Det är ingen fara. - Jag vet...
- Jag står i deras jävla bod. - Är du okej då?
- Jag vet inte vad jag ska göra. - Det brukar ju bli så här. Lugn.
Det bara finns olika sätt att förlora på.
Vad gör du?
Vi behöver inte vara kvar här.
Jag kan prata med mamma och pappa, att de får lugna ner sig lite.
- Förlåt, jag... - Du behöver inte psyksnacka nu.
Du ska bara vara som du är.
Bara säg till mig nästa gång innan du sticker, okej?
FRÖKEN ELLE
Vi har försökt kontakta er. Var vänlig kontakta receptionen.
Ambassaden ringde. Han skojade och sa att ni är hemlig agent.
Att jag skulle "vara försiktig och inte avslöja era uppgifter".
- Väldigt rolig kille. - Ja.
Hallå? Har jag kommit till ambassaden?
Välkommen till Seouls nöjespark-
-där familjenöje förvrids till dödsloopar i fritt fall.
Våra öppettider är 10 till midnatt.
Ni kommer nu att få sju val. Tryck 1 för att köpa biljetter.
- Är du redo? - Herregud.
- Är du okej? - Ja. Jag är inte helt mig själv än.
- Jag närmar mig. - Jag vet nåt som kan muntra upp dig.
- Okej. - Jag stöttar dig.
Vill du ha din jacka?
- Kan du den här leken? - Nej.
Okej.
- Tack. - Jag ska bara ta några beställningar.
Hej. Jag heter Otto.
- Hej. - Hej.
Vad gör du här i kväll?
- Inget särskilt, bara fördriver tid. - Samma här. Mellan uppdrag, du vet.
- Här? - Överallt.
Paris, LA, New York.
Du vet, ställen dit folk åker.
- Vad jobbar du med? - Jag är pilot.
Otto, el piloto.
Vad?
Det är bara att nån sa till mig att piloter är sadistiska svin.
- Är det sant? - Vad?
Vem sa det? Det är lögn.
Men sluta.
Ja.
Vad gör du här?
Så klart. Jag ville ju se dig igen.
Nu har du gjort det. Var det inte bättre i fantasin ändå?
Nej, för mig var det inte det. Vi var på riktigt.
Och nu får jag i varje fall träffa dig när jag vet allt.
Allt? Ingen vet väl allt om nån?
Nej, men tillräckligt för att veta att det är dig jag vill vara med.
Det sjunde steget är ju en omstart, men vi kan börja om tillsammans.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, Ellen Gabriella Ottosson Tallberg.
Du. Vänta.
Jag vill bara att du är kvar.
- Vart tog han vägen? - Vem?
Killen som satte på den här låten.
Du sitter på min plats.
Det är okej.
Jag har aldrig haft problem med att byta platser och sånt där.
Jag kan inte fatta att du är här trots allt.
Det måste ha varit tufft. Att förlora henne.
Jag tänkte att om man lever som att det är på låtsas-
-så kan inget göra ont på riktigt. Med dig var det svårt att låtsas.
- Men det är väl bra? Eller? - Ja, det är det bästa som har hänt.
Det sjuka är att jag gjorde allt som hon aldrig vågade-
-men ändå hamnade jag i samma känsla som hon till slut.
Jag såg bara en liten del av hennes sanning, men det blev hela min.
Men du är ju inte din mamma och jag är inte din pappa!
Nej. Det är en jävla tur, för det hade varit en sjuk twist!
Det är nåt jag måste erkänna för dig. Jag heter inte Otto.
- Vem fan är du då? - Jag har stalkat dig.
Jag är monstret i slutet!
- Jag trodde att det var jag. - Nej! Är du dum i huvudet?
Ja. Är inte du det?
Så duktig du var som hittade mig till slut.
Det skulle vilken tolvåring som helst klara av.
Varför tog det så lång tid då?
Jag vet inte. Jag kanske ville ge dig lite försprång.
Det var ganska mycket att ta in också.
Gud... Lådorna. Böckerna.
Har du läst, eller?
Läst och läst. Jag har skummat mest.
Förutom de sexiga delarna. Dem läste jag ordagrant.
Ja, du, vänta...
Kolla här.
Hur fick du med den hit? Har du haft den i fickan hela tiden?
Ibland får man lura systemet och bryta mot lite regler.
Woo!
- Så, varsågod. - Skål.
- För en alkis och ett vrak. - Och våra 19 steg.
Åh, fy fan. Korken måste ha släppt i den.
Det gör inget. Jag älskar dig ändå.
Det var länge sen.
- Var vistelsen trevlig, fröken Elle? - Ja, det var okej.
Fast jag är jätteglad över att åka.
Ja. Allt från minibaren.
Visst.
- Det fungerar inte. - Förlåt.
Jag ska hämta min man Otto. Han är pilot.
- Jaså, pilot. - Jag är strax tillbaka.
Du, vi måste sticka. Mitt kort funkar inte.
Skojar du med mig? Nu kör vi.
Kör, kör, kör! Vi drar!
Till flygplatsen! Vi har galna fans som jagar oss.
Så, vad gör vi nu?
Nu ska du och jag ut på världsturné och säga förlåt till alla mina ex.
Va? Nej, vi ska väl till Rom där sista boken utspelar sig.
Man kanske inte måste veta vad som ska hända.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service