Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Onni on juuri tässä.
Kirkontornin 400. portaalla ilman pikkuhousuja ja Emilin kanssa.
Rakastan sinua helvetisti!
Hän sanoi rakastavansa minua.
Kukaan ei halua
Joutua hylätyksi
Yksinäisyyteen
Kun kurotat puoleeni
Olen aina läsnä
Useimmat meistä haluavat yhteisen elämän.
Haluamme kuulua jollekulle,
joka pysyy rinnalla silloinkin, kun kaikki muuttuu happamaksi ja rumaksi.
NÄLKÄ
Oli lähellä, että meistä ei tullut paria.
En edes huomannut häntä, kun tapasimme.
Onnittelut. -Kiitos.
Olemme superfaneja. -Oletteko?
Paras ystäväni Gro esitteli meidät.
Hei, Gro! -Tässä.
Lempikuohuvaani. -Onnittelut.
Kiitos, kulta.
Onnittelut. Käväisen lataamassa auton. -Akku on täynnä.
Haluan kokeilla sitä. Ostimme juuri Teslan.
Aivan. -Kiitos.
Emil on naapurimme. -Hei. Minä olen Mia.
Onnittelut. -Kiitos!
Emil on eronnut ja tarvitsi aurinkoa D-vitamiinin puutteeseen.
Aivan. Olen keripukin partaalla.
Keripukinko? -Se on outo vanha sana.
Hän oli itse outo ja vanha.
Rakas Mia, Tour de Force on nyt täällä.
Se on tarina Rebeccan rakkausongelmista.
On ihanaa olla kustannustoimittajasi, ja on kunnia olla ystäväsi.
Tule tänne.
On pakko.
"Rebecca osasi olla rakastunut.
Hän osasi olla unelma ja fantasia, mutta tyttöystävä hän ei osannut olla.
Hän oli taas rakastunut lapselliseen sitoutumiskammoiseen mieheen.
Miehen ei tarvinnut puhua. Rebecca osasi lukea ajatukset.
'Pakko päästä pakoon tuota tarrautuvaa tunnepiraattia.'
Takaisin baanalle, Rebecca. Pyyhkäise, pyyhkäise, pyyhkäise."
Ei. -Tämä on Tessan biisi.
Ei taas.
Tulkaa! -Hetki.
En huomannut Emiliä.
Huomasin tämän tyypin.
Lähdetäänkö kuuntelemaan viiniä…
Kuuntelemaan levyjä ja juomaan viiniä? -Huomenna on koulupäivä.
Oletko yliopistossa? -En, vaan lukiossa.
Olen toista vuotta Rysensteenin lukiossa.
On aika herätä ja kohdata todellisuus.
Joku sanoisi niin, mutta minä en.
Pois se minusta.
Panisin yhä teinejä, jollei Gro olisi puuttunut asiaan.
Kävisitte edes kahvilla.
Hän on herttainen ja kiinnostui sinusta.
Mikä hänessä on vikana? -Ei mikään.
Eikö olisi hauska kokeilla aikuista?
Äläkä sano, että hän on liian vanha. Olette samanikäisiä.
Minusta tuli arkeologi. -Ihanko totta?
Kaiveletko Egyptissä teelusikalla?
Tuijotan tietokoneen ruutua ja täyttelen excel-taulukoita Glyptotek-museossa.
Olen näyttelyvastaava.
Luin kirjasi. -Luitko?
Luin. -Taidat olla nopea lukemaan.
Aikaa riittää, kun lapset eivät ole luonani.
Voi ei. Hänellä on lapsia.
Kai Gro mainitsi, että minulla on lapsia? -Ei hän maininnut.
Ei hätää. En pakota katsomaan kuvia.
Ajattelin tätä penkkiä.
Sopii. Tämä on kiva paikka.
Kirjoititko Rebeccan oman elämäsi pohjalta?
Lainaan omasta elämästäni ja muutan sen fiktioksi.
Sitten teksti elää omaa elämäänsä. -Siistiä.
Minulla ei ole edes Instaa. Olen ihmisenä yksityisempi.
Hitto!
Mitä?
Saanko… -Mitä nyt?
Saanko piiloutua hetkeksi? -Mikä ettei.
Seurustelin kuusi kuukautta tuon pyörämiehen kanssa.
Selvä.
Onko hän vaarallinen?
Hän taisi huomata.
Hän pysähtyi.
Hei. -Hei.
Sanoisitko hänelle, että haluan Princen albumin takaisin?
Hei, Jeppe.
Anteeksi. Lähetän sen sinulle.
Siinäkö kaikki?
Mitä pitäisi sanoa? -"Anteeksi, että häivyin yllättäen."
Onnea vain. -Älä viitsi. Saat albumisi takaisin.
Ei sillä ole väliä. Minulla on Spotify. -Mutta…
Anteeksi, että näit tämän. -Ei se mitään. Hetki oli hieno.
Osaan aina valita idiootit.
Hakkaanko hänet? -Hakkaa.
Tämä selvä. -Ei.
Halusin vain sanoa, että kirjasi on hauska.
Pidän siitä, miten kyseenalaistat rakenteet.
Pidän huumorintajustasi.
Sano se uudestaan.
Mikä? -Rakenteet.
Rakenteet.
Näytät seksikkäältä, kun sanot "rakenteet".
Kuulen tuota usein.
Siksi sujautan sanan keskusteluun. Rakenteet.
Hän oli herttainen, älykäs ja kypsä, mutta jättäisin hänet silti.
Hänellä on kaksi lasta. Eikö se ole aika sovinnaista ja epäcoolia?
Sitten näin veljeni poikaystävineen. Heillä on oikea suhde.
Mitä siitä, jos on lapsia? -Ihmisillä on lapsia.
Mitä siitä?
Meillä ei ole, mutta monilla on.
Olemme hyvin erilaisia. -Niin mekin.
Kesti kolme vuotta tajuta veljesi huumorintaju.
"Tuo onkin ironiaa eikä kovasydämisyyttä." -Kiva, että ajattelet niin.
Kerrankin olisi joku, jonka kanssa voimme juoda lasin viiniä.
Muistatko sen iltalukion dorkan? -Hän kävi kansanopistoa!
Entä se tyyppi, jolla oli isäkompleksi? -Hän oksensi kelim-matolleni.
Ja joi kalliin viinin, jonka sain ministeriöltä jouluna.
Älä viitsi. -Sitten te panitte vessassa. Ei!
Mitä? -Anteeksi!
Älä kerro hänelle! -Tämä on pakko kuulla.
Pesin pyyhkeet kuumalla vedellä. Ei mitään hätää.
Sen piti olla salaisuus. -Ymmärrän. Etsin nuoremman miehen.
Nuorukaisille. -Ei!
Se oli sarkasmia. -Hyvä!
Lopulta täytin 30 vuotta -
ja annoin tilaisuuden "oudolle ja vanhalle".
Mitä sinä teet?
Tämä on lautasliinakukka. -Onpa nätti.
Kiitos. -Mistä opit tuon?
Kävin origamikurssin. Vietin kolme kuukautta Kiotossa.
Mitä? -Valehtelin. Opin sen YouTubesta.
Höpsö. -Siinä se.
Sinulla on nätti nauru. -Kiitos.
Sinulle.
Kiitos. -Ole hyvä.
Aivan.
Ei!
Hitto! Mahtavaa!
Älä lopeta.
Minun on pakko vastata. Tuo on Katrinen soittoääni.
Mitä? -Se voi olla tärkeää.
Mitä kuuluu?
Nytkö?
Selvä.
He ovat tulossa ylös.
Ketkä? -Felix ja Selma.
Olen hulluna sinuun, mutta teidän on liian varhaista tavata.
Sinun pitäisi… -Ilman muuta.
Voimmeko me… -Aivan.
Mitä muuta? -Housut.
Tässä ne ovat.
Hitto.
No niin. Mene keittiön portaita.
Isä!
-No niin.
Oliko kiva päivä? -Tässä on räkää.
Sormessako? Hienoa.
Peskää kädet, niin saatte mehua.
Hei isä. -Mitä?
Selma sanoi, että Veli on nimi. Eihän se ole?
On se. Siskokin on nimi. Se tarkoittaa sisarta.
Tämä on sinulle. -Tosi outoa.
Kenen hammasharja tämä on? -Kenen se on?
Hyvä kysymys.
Se on Mia-nimisen naisen hammasharja.
Miksei hän ottanut sitä lähtiessään?
Hyvä kysymys.
Sinä hymyilet. -Niin hymyilenkin.
Olet outo. -Olen vähän outo.
Hymyilen, koska Mia tekee minut iloiseksi.
Muistiko äiti painia kanssanne? Pitääkö minun aina huolehtia siitä?
Ei!
Tuoksusta huomaa, että tämä on testattu parhaaksi.
Huhuu!
Hei. -Hei.
Tulitko takaovesta? -Kultaseni.
Hei. -Hei.
Huomenta. -Huomenta.
Tulitko yläkerrasta, senkin lunttu? -Tulin.
Otatko kahvia? -Kyllä kiitos.
Kerro. -Hän on aina vain ihanampi.
Minähän sanoin. -Seksikin on todella hyvää.
Halleluja, sisko. -Tuo ei yllätä.
Tässä talossa asuu panomiehiä. -Älä sano "panomies" Vesterin kuullen.
Miksi en? Hän tulee minuun.
Eikö niin? Oletko pikku panomies?
Osaatko sanoa panomies? -Panomies.
No niin! -Lopeta.
Sinusta tulee bonusäiti.
"Äitipuoli." -Älähän nyt.
"Uusäiti." Mitä niitä kaikkia on?
En tiedä. -No niin.
Pitää tavata lapset ensin. Katsotaan sitten.
Johan nyt.
Aivan hullua.
Olet joko paha äitipuoli tai kiltti lastenhoitaja.
Valitse itse.
Raskaat stereotypiat. -Valitsen sen herttaisemman.
Sen, joka laulaa lasten kanssa.
Siitä elokuvasta. -Sound of Music.
Se missä on sateenvarjo. -Mary Poppins.
Helvetin Mary Poppins.
Hänestä pidetään.
Voisiko siitä tulla kirja? Bonusäiti, josta kaikki pitävät.
Mehukas aihe, joka on tuttu monille. "Sinun, minun ja meidän lapset."
Lukijoita riittäisi. -Rikke!
En ole edes tavannut heitä, ja sinä teet jo bisnestä.
Onko tämä liikaa? -Ei.
Jännittääkö?
Tule sisään. -En voi odottaa.
En minäkään.
Ikävä kyllä he menivät piiloon. -Voi sentään.
Harmi juttu. -Niin.
Olisi ollut tällaiset jättiläissuklaapatukat.
Jättiläissuklaapatukat! Avaa, Felix!
Hei vaan.
Tämä on Mia.
Odotin innolla tapaamista.
Nämä ovat teille.
Tykkäättekö te edes suklaasta? -Tykätään me.
Esittelettekö huoneenne minulle?
Osaan jongleerata kolmella pallolla. -Osaatko?
Ihan kuin pellet. -Niinkö?
Saanko kokeilla kenkiäsi? -Saat. Ne sopivat sinulle varmasti.
Meidän huone on täällä. Isä käski siivota sen.
Ovatpa ne hienot.
Nähdään, Mia. -Nähdään.
Heippa. -Odottakaa äitiä ovella.
Se meni hyvin.
Palaan pian.
Hänen nimensä on Mia. -Se on kiva nimi.
Ja hän toi…
Saanko kysyä jotain?
Oletko päättänyt olla hankkimatta lisää lapsia?
En.
Selvä. -En ole päättänyt. Miten niin?
Haluaisin jossain vaiheessa vauvan.
Sinun kanssasi.
Hauska kuulla.
Tehdäänkö lapsi?
9 KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Letitetäänkö hiukset? -Sukkahousut kutittaa!
Älä ajattele sitä. -Pakkasitko kassin, Felix? Pitää mennä.
Mikä päivä nyt on? -Keskiviikko.
Keskiviikkoko? -Niin.
Entä jumppapussi? Vaatteet ovat pesussa!
Felix, anna puhelin.
Kiitos. Pakkaa koululaukkusi.
Mikä "jumppapussi"? Ne on liiksavaatteet.
Olemme vanhoja. Ennen sanottiin "jumppapussi".
Isä!
Löysitkö ne? -Löysin.
Tuo ne sitten. -Selvä.
Hitto.
Tule, isä! -Tullaan. Haen vain liiksa…
Meidän pitäisi hakea apua.
Tehdään niin.
Oletko kunnossa? -Pelkään, että vika on minussa.
Emilillä on jo kaksi lasta. Vika ei ole hänessä.
Ilahduimme, kun pääsimme tänne. Julkisella puolella on pitkä jono.
Tiedätkö mitä? -Mitä?
Kaikki näyttää normaalilta.
Näyttääkö? -Näyttää. Voit nousta ja pukeutua.
Kiitos.
No niin.
Hittolainen. Täälläpä riittää lääniä.
Anteeksi. Tuoli puuttui. -Ei se mitään.
Täällä tuli jo valmista. -Kaikki näyttää normaalilta.
Täysin normaalia. -Hienoa!
Määräsin sinulle pari lääkettä. Ne auttavat munasoluja kypsymään.
Ultraäänitutkimuksen jälkeen päätämme Ovitrelle-injektioista -
ovulaation käynnistämiseksi.
Siitä 36 tuntia teemme inseminaation Emilin siittiöillä.
Aivan.
Tarvitset myös puikkoja limakalvojen vahvistamiseen.
Siinä kaikki. -Hienoa.
Hyvin se sujuu. Ei hätää. -Odotamme innolla.
"Hän on kuin aurinko, joka loistaa koko perheelle.
Hitonmoinen Messias, joka levittää ympärilleen valoa ja iloa.
Hän on Vapahtaja. Bonusäiti suoraan taivaasta.
Hän huolehtii kahdesta lapsesta."
"Kahdesta lapsesta, joita en synnyttänyt…
Rakastan heitä, mutta en synnyttänyt heitä."
BONUSÄITI - KOMEDIA
MUTTA JOITA EN SYNNYTTÄNYT
Kulta.
Emil.
Emil, kulta. Sinä nukahdit.
Tule.
Anteeksi.
En tajua, miksi nukuttamisessa kestää noin kauan.
Aivan.
Tämä piti tehdä 36 tuntia ennen.
35 tai 36. Onko yhdellä tunnilla väliä? -Mistä minä tiedän?
Aivan.
Tämä pitää kääntää… Hetki…
Tähän suuntaan.
Kyllä. -Kohtaan…
250.
Hups. Tuo ei ole hyvä.
Täällä on ilmakupla. Se on vaarallinen. -Sairaanhoitaja selitti sen.
Kuuluuko sen olla tuossa? -Noin pieni ei ole vaarallinen.
Se on pieni.
Tee se. -Selvä.
No niin.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi. -Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi.
Siinä kaikki! -Eikö se sattunut?
Ei juurikaan.
Kova mimmi!
Minulla on idea.
Riittääkö tämä spermaräjähdyksellesi?
Voit nousta ylös. -Eikö se valu ulos?
Istu vain. -Hyvä on.
Kiitos.
Noin sitä pitää.
Hei.
Piti käydä kakkoskerroksessa asti. -Hedelmöitys on jo tehty.
Selvä. -Niin.
Hienoa. Siittiöt ovat missä pitääkin.
Miten meni? -Vaikea sanoa vielä.
Toivotaan, että tämä riittää. Spermanäyte ei ollut hassumpi.
Mitä se tarkoittaa? -Siinä oli 9 miljoonaa siittiösolua.
Selvä! -Hienoa.
Keskiarvo on 15 miljoonaa.
Aivan. Minulla on jo kaksi lasta.
Miesten sperman laatu voi huonontua iän myötä.
Moni ei tiedä sitä. -Se on vain…
Määrään Mialle uuden lääkkeen.
Kulta!
Hän sanoi, että 9 miljoonaa on hyvä. -Ei hän niin sanonut.
Odota nyt. -Vien vain tuolin takaisin.
Ovi kiinni!
Kulta.
Tämä on helvetinmoinen sokkelo. -Hei.
Niitä on ehkä vain 9 miljoonaa, mutta rakastan joka ikistä.
Lisäksi ne pantiin sisälleni juuri oikealla hetkellä.
Ei mitään hätää.
Kotoisa paikka.
Onko kaikki kunnossa?
On.
Toivottavasti tuo on yksimielistä. -Kyllä on.
Kiitos kysymästä. -Hyvä tietää.
Antaa palaa vain! -Kiitos!
Oliko tuo Anne Marie Helger? -Taisi olla.
Juokse lujempaa! -Odota!
Varovasti, ettet kompastu, Felix.
Etenkin Felix. -Viggo!
Kulta.
Voin pahoin.
Harmi. -Ei! Minua oksettaa!
Oksettaako? -Ja tissejä kivistää.
Näitäkö?
Mennään kotiin lepäilemään. -Ei!
Inhoan näitä pakkokokoontumisia.
Haluan tavata muut vanhemmat. -Miksi? Olet outo!
Aloitamme pian. Tulkaa sisään.
Tullaan! -Tullaan.
Oscarin äiti rekrytoi sinut komiteoihin, joissa et halua olla mukana.
Mennään.
Kuka sinä olet?
Olen Selman ja Felixin bonusäiti.
Minä olen Oscar. -Oletko?
Aloitan sanomalla, että on tärkeää jutella myös uusien kasvojen kanssa.
Lisäksi tarvitsen vapaaehtoisia Halloween-juhlien suunnittelukomiteaan.
Käydään nyt käsiksi herkkuihin!
Hei.
Hei!
Haluatko suklaavaahtokarkkeja? -Haluan!
Seis. -Ei.
Sanoin juuri, miten tärkeää on jutella kaikkien vanhempien kanssa.
Se auttaa lapsiakin muistamaan, että kaikkien pitää päästä mukaan.
Voisimmeko järjestää osallistujat? Luodaan kunnollinen lista.
Maistuisiko sinulle? -Ei kiitos.
Ymmärrän.
Oletko raskaana? -On kovin varhaista sanoa.
Jännittävää! Onnittelut! -Kiitos.
Oscarin äiti. -Niin?
Haluaisin osallistua komiteaan. -Hienoa! Kiitos!
Pakko päästä pöntölle! -Olen valmis.
Tässä.
No niin.
Tässä.
Nukuitko hyvin? -Hys.
Lattialämmitys on pois päältä. -Kulta. Keskitytään.
Aivan.
Jaahas.
Ei se mitään.
Eikö oikeasti?
Ei se mitään. -Halataan.
Lisäämme laventelia.
Hengittäkää sisään.
Tanskalaisten miesten siittiöluvut ovat puolittuneet.
Mikä tanskalaisia miehiä vaivaa? -He juovat olutta läppäri munien päällä.
Spermanlaatu heikkenee jo sikiövaiheessa.
Syy on siis äideissä. Tietenkin.
Anteeksi.
Mänty.
Se tekee hyvää keuhkoille ja ruoansulatukselle.
Löyly nousee. Noin.
Se on kuin epidemia ja todellinen uhka ihmiskunnalle.
Tai ratkaisu ilmastonmuutokseen. Se riippuu…
Anteeksi. Unohdimme taas. -Olkaa hyvä ja muistakaa vaieta.
Aivan. -Löyly nousee taas.
Se on niin perseestä.
Minua hoidetaan hormoneilla ja injektioilla,
vaikka ongelma on Emilissä.
Vieläkö se jatkuu? -Anteeksi!
Harrastimme seksiä 12 tuntia sitten.
Klinikan mukaan kohdussa pitäisi olla siittiöitä juuri ovulaatiohetkellä.
Panemme jatkuvasti.
Munaa kivistää. Panimme kahdesti eilen ja kerran yöllä.
Panemme koko ajan. -Pakko panna tänäänkin varmuuden vuoksi.
Varmuuden vuoksiko? Tosi kiimaista.
On ihanaa, kun puhut tuhmia. -Ei tämä ole vitsi.
Minä teen aina aloitteen. Päivä on pian ohi. Ovulaatio voi olla nyt.
Kello on vasta kaksi! Naidaan kotona. -Se oli "päivällä", ei iltapäivällä!
Lopeta. Olet hysteerinen.
Mia.
Mia. Kulta.
Pysähdy! Mitä sinä teet?
Miksi lähdit pois?
Jos olen hysteerinen, miksi edes olemme yhdessä?
Kulta!
Se oli tyhmä huomio. Olen pahoillani. -En ole hysteerinen.
Pelkään vain, että koko hässäkkä piikkeineen kaikkineen menee hukkaan -
ja ovulaatio jää väliin, koska olemme kyllästyneet seksiin.
Siittiömääräsi oli laskenut neljään miljoonaan.
Muistan siittiömääräni, Mia.
Tämä pilaa seksielämämme.
Rakastan seksielämäämme.
Pelkään, etten kiihota sinua enää.
Tule.
Olen vereslihalla.
Voinko auttaa jotenkin?
No niin.
Suutele kaulaani.
Haluatko katsoa pornoa?
Pornoako? En. -Ajattelin, että se auttaisi.
Hyvä on.
Voi sitä kokeilla.
Voiko?
Haluatko sinä?
Haluan. -Haluatko?
Selvä.
"Kiimainen äitipuoli." -Käy.
Selvä.
Kunhan saan sukat pois.
Voiko sitä kelata? -Voi.
Etsi toimintakohtaus.
Johan nyt.
Etsin jotain muuta. -Tee niin.
No niin. -Kyllä.
Katsotko pornoa?
Siihen törmää silloin tällöin.
Törmäätkö PornTubeen?
Sano tuo uudestaan.
PornTubeko?
Näytät seksikkäältä, kun sanot "PornTube". -Näytänkö?
Hetkinen.
Selvä.
Hitto.
Olet tosi kuuma.
Minä tulen! -Kyllä!
Olet upea! Sattuu!
Ylös. Auta minua.
Noin.
Tehdään uusi suunnitelma.
Juodaan vähemmän viiniä, ja syödään enemmän kalaa.
Etkä saa enää pitää tiukkoja kalsareita.
Minä menen akupunktioon. Mene sinäkin. -Voisimmeko me…
Istutaan hetki ja… -Panen uuden roskapussin.
Selvä.
Tarvitsetko apua? -En! Etkä enää polta viihteellä.
Lopetin sen. -Poltit viime viikonloppunakin.
Totta. Tee se hitaasti.
Siittiöiden määrää voi lisätä.
Voit tehdä sille jotain. -Kulta.
Miksi pussit eivät sovi? -Anteeksi.
Luulin, että ne olivat isompia. Se pitää vain tehdä hitaasti.
Minun pitää rentoutua ja lopettaa stressaaminen.
Kehoni ei voi… Stressi kasautuu ja…
Revit pussin rikki. Antaisitko minun tehdä tämän?
Vaihda kalsarit!
Selvä. Homma hoituu.
Sillä on hautomakuume, vaikkei munia ole.
Se luulee istuvansa munien päällä, eikä suostu munimaan oikeasti.
Sitä jatkuu iäisyyden, jos emme avita vähän.
Joskus auttaa, jos sen päähän panee ämpärin.
Ämpäri kuulostaa julmalta.
Sillä konstilla ne tokenevat vuorokaudessa.
Hautomakuume on naurettava sana.
Simonillakin on kuumetta. Hän sanoi Vesterille, että yritämme lasta.
Ihanko totta? -En edes tiedä, haluanko.
Otatteko pian vastuun omista lapsistanne? -Etsitäänkö kepit ja tehdään nuotioleipää?
Joo! -Joo.
Raakaa taikinaa ja savuiset vaatteet.
Onko työpaikallasi valkoviinitarjoilua? -Ei tietenkään. Tämä on perhepiha.
Siksi täällä pitäisikin olla viiniä.
Sait kutsun Göteborgin kirjamessuille. Luet yleisölle ja sinua haastatellaan.
Täydellistä!
Tarvitsen rahaa. Hoidot ovat kalliita. -Kiitos luonnoksesta.
Piditkö siitä? Et pitänyt. -Piditkö itse?
Onpa ärsyttävä kysymys.
Painin tekstin kanssa. -Olet paskavaiheessa.
Se ei ole mitään uutta. Löyhkäät oikein.
Ei ole hauskaa menettää kontrollia, mutta siitä pääsee yli.
Sanoit, että löyhkään. -Näin on.
Olet oikeassa.
En saa otetta tekstistä. Inspiraatio puuttuu täysin.
Bonusäitikomedia.
Miksi ajattelimme, että se oli hyvä idea? -Ei idea ole huono.
Se ei tunnu komedialta.
Miksi sen pitää olla hauska, jos ei ole hauskaa? Aitous puuttuu.
Olet ärsyttävä, kun olet oikeassa.
Voisiko kylmänviileä kustannustoimittaja häipyä -
ja jättää Rikken seurakseni?
Puhutaan sitten synttäreistäni. Kerro, mitä puet päällesi. Ei, älä!
Minulla on unelmamekko. Se on kuolettavan ihana.
BONUSÄITI - DRAAMA!
"Hän on kiitollinen siitä, että piti lapsista heti alkuun.
Hän piti heistä ja he hänestä."
Mahtavaa!
Isä, anna munakenno minulle.
"Yhdessäolo tuntui luonnolliselta, lämpimältä ja mukavalta."
…vihreä maali. -Mitä?
Vihreä maali. -Käytimme kaiken.
Tummanvihreäkö? Etkö halua vaaleanpunaista?
Anna tuo.
Pöö!
Selma, luojan tähden!
Tarvitsen hiljaisuutta. -Halusin näyttää naamarin.
Ei nyt, Selma.
Hän on mahtava!
Mitä nyt? -Hän ei halua nähdä sitä.
Mikä meininki? -Yritän tehdä töitä.
On häiriöitä ja melua. Stressaannun, kun en voi keskittyä.
Yritän hyssytellä, mutta heillä on oikeus tilaansa.
Jos ei ole omaa lasta, onko itse vielä lapsi?
Tehdäänkö testi vasta Rikken juhlien jälkeen?
Voitko odottaa niin kauan? -Olemme iloisempia, kun toivomme.
Tarvitsemme hauskat juhlat.
Olemme onnellisia, jos teet testin ja olet raskaana.
Eikö teidän pitänyt yrittää lasta?
Niin yritämmekin. -Aivan.
Aamun testi oli negatiivinen. -Olen pahoillani.
Ikävä juttu.
Miten teillä menee? -Panemme kuin kanit.
Etsimme neljän hengen telttaa, joka sopii Teslan kanssa.
Kun Teslaan alkaa hankkia lisävarusteita…
Anteeksi.
Miten täällä saa yksityisyyttä?
Halusin vain nähdä sinut. -En saa edes pissata yksin.
En voi viettää normaalia päivää kotona telkkarin ääressä,
koska lapset rellestävät ja istumme yhdessä läjässä samalla sohvalla.
Voimmeko ostaa isomman sohvan?
Emme, koska se ei sovi Emilin tyyliin.
Meillä ei ole tilaa isolle sohvalle. -Eikö ole?
Ei.
Entä minulle?
Mitä sinusta? -Onko minulle tilaa hienossa kodissasi?
Eiköhän lähdetä kotiin, kulta.
"Eiköhän lähdetä kotiin, kulta."
Vau.
"Etköhän sinä ole ankea kyttä."
Juusto-Emil.
En halua mennä kotiin.
Selvä. -Olen kunnossa.
Loiskauta vähän vettä kasvoillesi. -En helvetissä!
Selvä.
Lähdetkö sinä? Olet kauhean lapsellinen! -Soitan meille taksin.
Hei!
Spermasi toimi Katrinen kanssa, muttei minun kanssani!
Ei puhuta tästä humalassa. Mennään kotiin.
Ei! -Lopeta.
Et edes halua puhua minulle! -Haluan kyllä.
Mitä helvettiä? Ryhdistäydy!
Älä käske ryhdistäytyä!
Älä sitten.
Vien sinut kotiin. Tule. -Ei!
En halua mennä kotiin!
Miksi et? -Haista paska!
Kulta!
Olet niin saatanan vaikea!
Helvetti.
Hitto.
Huomenta.
Taisin olla kännissä.
Minä menen… -Voisitko istua?
Nyt nolottaa.
Ja nälättää.
Söitkö jo? Voin laittaa paahtoleipää. -Voimmeko vain puhua?
Totta kai.
Joskus tunnen olevani sivuosassa sinun tunteissasi.
Minäkin olen osa tätä, vaikka en aina näytä tunteitani.
Olen pahoillani. -Anna minun puhua.
Raivosi ajaa meitä erilleen.
Haudot ikäviä tunteita yksin sen sijaan että puhuisimme -
ennen kuin tunteet räjähtävät.
Ehkä lapset… -Vastaa.
Hei, Katrine.
Onko?
Hyvää äitienpäivää.
Aivan. Juuri niin.
Mehmet on myös täällä. -Hei.
Hei. -Hei.
Eilen tapahtui kauheita jonkun satunnaisen tyypin kanssa.
Mitä? -Emilillä ja minulla oli iso riita.
Olin kaatokännissä ja pelehdin jonkun kanssa.
"Pelehdit". Oliko yhdyntää vai ei?
Mikä sinun nimesi on?
En mennyt loppuun asti. Vanha Mia olisi mennyt.
En tehnyt muuta kuin suutelin. -Hienoa.
Täytyy kai kertoa Emilille. -Hänestä on hauska kuulla…
Ole hiljaa, Andreas.
Hengitä syvään, Mia. Älä tee mitään äkkinäistä.
Se oli humalainen virhe satunnaisen tyypin kanssa.
Rakastan Emiliä. Haluan lapsen hänen kanssaan.
Hän ansaitsee rehellisyyteni. -Ei, kulta! Älä koskaan kerro hänelle.
Tällaista sattuu. -Shit happens.
Syyllisyyden, häpeän ja surun kanssa pitää vain elää.
Minun pitäisi kertoa.
Haluat vain puhdistaa omantuntosi. -Kuuntele hetki.
Mieti, miksi heittäydyit jonkun muun syliin.
Juuri niin.
Mitä sinä pakenet?
Miten teistä tuli noin viisaita? -Kantapään kautta.
Panin vahingossa ministeriön Christiania.
Puhuimme asian halki terapiassa. Muista tämä…
Nyt tulee jotain syvällistä.
"Rakastaminen on verbi, ei pysyvä olotila."
Niin sanoo Esther Perel. Se tarkoittaa…
"Rakastu tyhmään mieheen." Thomas Helmig.
Hyvin siinä käy. -Ei hätää.
Kerroimmeko jo, että löysimme toisen toimiston?
Sekin on Kolumbiassa, mutta sijaissynnyttäjiä on enemmän.
Hienoa. -Eikö olekin?
Piti ottaa uusi laina sitä varten.
Kertokaa lisää myöhemmin. Toivotaan parasta. Hei sitten.
Hän oli iloinen puolestamme. -Joo.
Anteeksi.
Mitä sinä sanoit?
Anteeksi! -Ei.
En kuule sinua. Sano se vielä kerran.
Mitä sinä sanoit?
Anteeksi. Olin tyhmä.
Niin minäkin. -Minä olin tyhmempi.
Niin olit.
Ethän suutu?
Mutta…
Eilen, kun juoksin pakoon…
Sovitaanko, ettet tee niin enää?
En tee niin enää.
Rakastan sinua.
Ihan hulluna.
Minä rakastan enemmän.
Pitäisikö tylsän kytän laittaa aamiaista? Syödään se ihanalla sohvalla.
Tai voisimme lähteä kotiin. Olit aivan kauhea.
En ole koskaan nähnyt vastaavaa! -Älä!
No niin, Mia. -Voisimmeko odottaa Emiliä?
Tietenkin.
Valmista.
Ikävä kyllä kaikki kolme inseminaatiota epäonnistuivat.
Seuraava askel on IVF-hoito.
Munasolu hedelmöitetään ja istutetaan kohtuun.
Joudut kestämään lisää hormonihoitoja,
mukaan lukien injektion, joka estää ovulaation.
Se voi olla epämukavaa. Useimpieni mielestä niin on.
Tästä lehtisestä saa lisätietoa. -Teet sitä taas.
Mitä? -Puhut vain minulle. Emilkin on läsnä.
Näin käy joka kerta.
Kohtuni on tämän touhun taistelukenttä, mutta voimme jakaa henkisen taakan.
Ei sillä ole väliä. -Kyllä on.
Ei ole oikein kohdella miestä toisen luokan vanhempana.
Tasa-arvo alkaa järjestelmän sisältä!
Katsot vain minua ja puhut vain minulle,
kun Emil kulkee perässä spermakuppinsa kanssa.
Puhu hänelle! Anna hänelle valtaa.
Hän tarvitsee puhevaltaa ja oman tuolin, saatana!
Ei sen pitäisi olla vaikeaa.
Hänkin tarvitsee tuolin. Miksi se puuttuu aina?
Tuoli olisi kiva.
Sitten kerron sinulle, Emil,
että uusi hoito ei helpota mielialan vaihteluja.
GÖTEBORGIN KIRJAMESSUT
Hitto!
Miksi Rebecca pitää itseään itsepäisesti objektina?
Hän ei tiedä muusta.
Maailma katsoo nuoria naisia himolla.
Häntä arvostetaan kauneuden, nuoruuden ja hedelmällisyyden tähden.
Kun se katse kääntyy pois, nöyryytyksen tunne on valtava.
Miehet astelevat elämän halki huomaamatta.
Ero on siinä, onko katsoja vai katsottava.
Ne ovat kaksi täysin erilaista lähtökohtaa.
Monet haluavat tietää, mitä seuraavaksi.
Onko Rebeccalla uusia seikkailuja? -Valitettavasti ei.
Kirjoitan romaania bonusäitinä olemisesta.
Rehellisesti sanoen minulla on tyhjän paperin kammo.
Mielenkiintoista. Knausgård puhui samasta aiheesta.
Itse asiassa en pelkää tyhjää paperia.
Kirjoitan jatkuvasti, mutta osaan kirjoittaa vain -
yksityisiä huomioita, ikään kuin päiväkirjaa omasta…
Omasta…
Kaikenlaisesta…
Itseinhosta ja häpeästä.
Aivan, koska olemme…
Tai minä olen…
Monet ovat… Se on lähes epidemia.
Monille käy niin, etteivät he onnistu…
Kirjoitan lapsettomuushoidoistani.
Sanoin sen ääneen.
Yritän kirjoittamalla käsitellä sekä itseinhoani -
että synkkiä ajatuksia.
Tunnen olevani vähempi nainen, koska en saa lasta.
Todella mielenkiintoista ja tärkeää.
Se on kuin päiväkirja, johon merkitsen henkilökohtaiset mietteet.
Aihe on synkempi kuin aiheeni yleensä.
Olisi ollut mukava lukea siitä, kun koin saman viisi vuotta sitten.
Minäkin sanoin sen ääneen.
Onko muilla ollut samanlaisia ongelmia?
On.
Siinä näet.
Monia kiinnostaa kirja, jonka kirjoittajaan voimme samastua.
Knausgård tuskin valitsisi tätä aihetta.
Haluamme, että sinä kirjoitat siitä.
"Esittelen teille lapsettoman naisen.
Tässä hän on, kaiken paniikkinsa ja kaipuunsa keskellä.
Tässä minä olen.
Otan kaiken syyllisyyden niskoilleni.
Marssin alasti kaupungin halki muiden pilkattavana.
Vapautan muut hedelmättömät naiset taakastaan.
Tulkaa istumaan kanssani, te lapsettomat ja te bonusäidit.
Hajotkaa kanssasi sirpaleiksi."
"Kukaan ei tiedä kauanko Emil ja minä kärsimme tätä helvettiä,
tai kuinka sekaisin menen ennen kuin se tapahtuu, tai ei tapahdu."
SAAPUVA PUHELU: EMIL
TALLENNA TIEDOSTO TIEDOSTON NIMI
NÄLKÄ
Hei, kulta! -Oletko kunnossa?
Olen! Anteeksi, etten soittanut.
Oli kiire kirjoittaa.
Taisin keksiä jotain toimivaa. -Niinkö? Kerro.
Lapsettomuushoidot vievät mennessään.
Aivan. -Siksi…
Haluan kirjoittaa siitä, miten ylitsekäymätöntä se on.
Ja siitä, miten hullua on tuhota oma keho, jotta voi luoda uuden elämän.
Selvä. -Kyllä.
Haluan kirjoittaa raa'asti ja suodattamatta.
Kiehtovaa.
Eihän siinä kerrota meistä?
Ei.
Hyvä. En halua siittiölukujani lähimpään kirjakauppaan.
Gro ja Simon kutsuivat meidät syömään. -Kiva.
Simon haluaa varmaan esitellä jotain uutta kojetta.
Mikähän se on?
Gastronoma Airfryer. Kahdeksanlitrainen.
Hyvänen aika. -Kyllä.
Oletteko valmiita syömään?
Kyllä! -Lapset, syömään!
Tämä on viimeinen hoito yksityisellä klinikalla.
Jos se epäonnistuu, jonotamme julkiselle puolelle.
Jono on tosin pitkä.
Toivomme Hvidovren sairaalaa.
Mikään ei ole varmaa. Emilin siittiöiden määrä laskee yhä.
Viime kerralla se oli vain miljoona. -Selvä.
Eikö se ole paljon? -Se on todella vähän.
Todella vähän. -Ei syy ole sinun.
Asia vain on niin. -Niin.
Onneksi tarvitaan vain yksi toimiva siittiö.
Niin. -Siitä puheenollen…
Gro ja minä… -Ei! Maistuuko jälkiruoka?
Maistuu. -Me laitoimme…
Kotitekoista jäätelöä Simonin uudella vempaimella.
Onko teillä jäätelökone? -On.
Se on pyörinyt koko tämän ajan.
Se on kotitekoista… -Otatteko kahvia?
Kiitos. -Maistuisiko konjakki?
Jätän väliin. -Kulaus kahvin kanssa.
Meillä on kallis pullo. Se on hyvää ja todella kallista.
Hinta ja laatu kuuluvat yhteen. Kallista ja hyvää.
Tämä on molempia. -Kulta.
Maistetaanpa.
Miten menee, lapset? -Hyvin.
Paljonko olette katsoneet? -Noin puolet.
Hetkinen.
Kai me saamme ottaa lasillisen? -Entä Gro?
Sanon sen nyt, kulta.
Ei, kulta. Lapset.
Tietenkin. Sanon sen englanniksi.
Meille tulee pikkusisko. Tai pikkuveli. -Mahtavaa.
Onnittelut. -Mahtavaa.
Kyllä.
Fantastista. Ihanko totta? -Totta on!
Syödään ensin jälkiruokaa.
Eikö niin?
Todella hienoa. -Mahtavaa.
Miksi puhun vielä englantia?
En tiedä.
Tätä pitää juhlia. -Kyllä!
Tiedätkö mitä? Lähdetään Kuubaan.
Mikset kertonut olevasi raskaana?
Se on upea uutinen. Älä piilota iloasi minun takiani.
Ei se johdu sinusta.
En tiedä, olenko iloinen. Vesterin kanssa raskaus oli vaikea.
Kehoni alkaa muistuttaa minua siitä.
Älä nyt!
Sinun pitäisi olla iloinen. Se on hienoa!
Kunpa se olisin minä.
Oletko aivan varma? Ehkä sinun pitäisi odottaa tai…
Hei. -Hei, Mia.
Mitä nyt? -Ehkä sinun pitäisi antaa tälle aikaa.
Tai…
Niin.
Simonkin sanoi, että minun pitäisi antaa tälle aikaa.
Mutta…
Mutta minä…
Herään joka aamu täydessä paniikissa.
Sydän hakkaa hullun lailla.
Ruumiini on kuin vankila, josta en voi paeta.
En pääse pakoon.
En tiedä, miten…
Miten selittää tämän.
En vain voi käydä läpi raskautta -
ja pikkulapsiaikoja. En voi!
Sinulla on meidät.
Autamme vauvan kanssa.
Simonkin auttaa. Teitä on kaksi. -Kuunnelkaa minua!
Kukaan ei kuuntele minua! En pysty tähän!
En voi. -Et voi.
Me kuuntelemme. -Et voi.
Kultaseni. -Ei hätää.
Anteeksi!
Ei hätää, kulta. Vedä henkeä.
Ei hätää. -En voi.
Ei.
Tervetuloa julkiselle puolelle. Näen tiedoistanne,
mitä olette jo käyneet läpi.
Ehdotan, että aloitamme pitkäkestoisen hoidon.
Aiheutamme keinotekoisen menopaussin.
Minkä? -Menopaussinko?
Oma kuukausikiertosi häiritsee hoitoja, joten tämä on paras vaihtoehto.
Siihen liittyy useita sivuvaikutuksia.
Sydämentykytystä, päänsärkyä, kuumia aaltoja, kutinaa,
kuivia limakalvoja ja mielialan vaihteluja.
"Hvidovren sairaalan bussipysäkki. Emil ja minä odotamme bussia vaiti.
Käsittelemme uutista.
Lähellä vanha nainen noukkii maasta koirankakkaa.
Kyyneleet kihoavat silmiin.
Emil sanoo: "Meidän täytyy vain kestää tämä."
Haluan sanoa: "Haista paska." En tehnyt sitä. Haista paska.
Mia! Luulen, että se tapahtuu nyt. -Olen tulossa!
"Tiedän, että satutan Emiliä, mutta juuri nyt haluankin satuttaa."
Hieronko vähän? -Älä.
Hitto!
Haiseeko henki? -Todella pahalta. Ei se mitään.
Juustoako? -Ja sipulia.
Minun pitää mennä… -Aivan.
Mitä nyt?
Hitto! Sattuu.
Ei hätää. -Tulee vielä.
Haluatko istua? -Haluan.
Tule tänne.
Mitä minä teen tälle?
Haluan työntää alkion sisälleni.
Ehkä se voisi elää siellä.
Olen pahoillani.
Pakotin sinut tähän, vaikka se tuntuu groteskilta.
Et pakottanut minua mihinkään. Olet paras ystäväni.
Hei.
Oletko kunnossa?
En täysin.
Kiitos, Mia.
Eipä mitään.
Minullekin kelpaisi olut.
Ei saatana.
Toivottavasti he selviävät.
Kirjoitatko sinä meistä?
Mitä?
Luin sen vahingossa koneeltasi.
Olet kirjoittanut puheitani.
Lainaat minua.
Aioin kertoa sinulle.
Aioitko?
Aioin.
Minun on pakko kirjoittaa tästä, ettei se kasaudu.
Sanoit, ettet kirjoita meistä. -Tiedän.
Kun kysyin, kielsit kirjoittavasi meistä.
Haluan olla osa elämääsi, mutten kirjaasi. -Ymmärrän.
Mutta… -Mutta mitä?
En tiedä, mitä sanoa. -Tarkoitatko, mitä kirjoitat?
Se satutti minua. -Sinun ei pitänyt lukea sitä.
Se on osa prosessia. Yritän olla sensuroimatta itseäni.
Se on koko pointti. -En ymmärrä.
Hoivaat negatiivisia tunteita. -Enkä!
Kyllä hoivaat. -Kirjoitan tunteistani.
Kirjoitan, ettei se kasva möhkäleeksi sisälläni.
Haluan lukea kaiken.
Niin sinun pitäisikin.
Kyllä. -En ole vielä valmis.
Teksti on vielä kesken. Jos luet sen nyt, tunnen olevani lahjaton.
Mietit vain omia tunteitasi. -Anteeksi.
Oletko itse kirjassa? "Emil suuttui, koska kirjoitin hänestä."
Älä viitsi. -"Paskat hänestä. Hän ei ole taiteilija."
Etkö ymmärrä, etten salli sitä?
Miten niin salli? -En ole turvassa omassa kodissani.
Kaikki on julkista. -Minä käristyn!
Miksei ikkuna aukea? -Koska siinä on lapsilukko.
Voisitko puhua minulle? -Autoin juuri ystävääni tekemään abortin.
Minulla on kauhea migreeni. Saan kuumia aaltoja vaihdevuosien takia.
Nyt pitää miettiä turhamaisuuttasi puolivalmiin kirjan suhteen.
Turhamaisuuttako?
Tiesin, että reagoisit näin! Siksi en kertonut.
Tietysti reagoin näin!
Kauanko se kestää? -Kuinka niin?
Oletko menossa jonnekin? -Töissä on happy hour.
Oletpa onnekas.
Voisiko tuon välttää? -Minkä?
Syyttelyn. Enkö saa koskaan vaihtaa vapaalle?
Kunpa minäkin saisin "vaihtaa vapaalle".
Miksi työnnän häntä pois?
Mene sinä vain. -Ei.
Irrottelisit vähän. Pussaile vaikka assistenttisi kanssa.
Tuo on naurettavaa.
Mia ja Emil.
Täällä. -Valmista.
Hyvä. -Menen tänään yksin.
Tännepäin.
Olen raskaana pahasta. Se kasvaa sisälläni.
Se ulvoo kohdussani kuin sairas koira.
Tämä on uusi erä. Koko on selvästi pienempi.
Nämä eivät mahdu millään.
Toivo härnää tahallaan.
Saat vähän morfiinia.
Se rentouttaa.
Noin.
Soitetaan vähän musiikkia. Tässä se tulee.
Munasarjasi ovat korkealla, joten minun on mentävä virtsarakon läpi.
Tämä voi vähän nipistää.
Tässä.
Kyllä.
Se valuu.
En kestä panhuiluja. -Emmekö saaneet uuden soittolistan?
Tämä soi 12 tuntia putkeen yövuoron aikana.
Morfiinin vaikutus loppuu pian.
Et saa pitää hiprakkaasi, vaikka onkin perjantai.
Mitä? -Et saa pitää hiprakkaa.
Hyviä uutisia. Keräsimme kuusi munasolua.
Soitamme ylihuomenna klo 8.30 - 9.30 välillä,
jos hedelmöitys ei onnistunut.
Soitatte ylihuomenna. -Jos se ei onnistunut.
On siis hyvä, jos en saa puhelua. -Aivan. Sitten se onnistui.
No news is good news. Älä odota puhelimen vieressä.
Nyt olet valmis.
Olisiko käsipyyhettä? -Hetki.
Vau!
Näytätte hienoilta! -Eipäs kun pelottavilta.
Totta puhut.
Mennään, luurangot ja zombit. -Isä!
Pitäkää hauskaa. -Nähdään, Mia.
Anteeksi. En voi jäädä odottamaan puhelua. -Tai puhelun puutetta.
Sitä minä tarkoitin.
Hyvä on.
TUNTEMATON NUMERO
Haloo.
Hei, Mia. Täällä on Signe Hvidovren sairaalasta.
Tiedät varmaan, miksi soitan.
Ikävä kyllä yksikään kuudesta munasolusta ei…
Hei, Mia. Mitä kuuluu?
Harmi kakun suhteen. Emil sanoi, että näit paljon vaivaa.
Ottaisitko limbon hoitaaksesi?
Luudanvarsi on tuolla.
Miksi edes tulit siinä kunnossa? Lapset pelästyivät kauheasti.
Sinun pitäisi huutaa kanssani. Emme olekaan samassa veneessä.
Lapset haluavat minut nukuttamaan heitä.
Älä mene heti. Jää tänne. -Kuuntele minua.
Lapset ovat järkyttyneitä ja peloissaan. Sinä et ole keskipiste.
Et rakasta minua.
Lapset ovat etusijalla. Tekisit samoin, jos sinulla olisi lapsia.
Tule.
Hyvä poika. -Hän on hyvä poika.
Ei enää herkkuja. Hän alkaa pulskistua. -Koiraa ei haukuta läskiksi.
Ei tietenkään.
Hei.
Siinä hän on. Prinsessa on noussut kuolleista.
Onko sinulla nälkä?
Ei ole. Kiitos.
Emil on soittanut neljä päivää putkeen.
Teidän pitäisi puhua.
Minä en jaksa.
Luojan tähden. -Vuokralaiseni muuttaa pois.
Hän muuttaa yhteen kumppaninsa kanssa. Täydellistä.
Aivan. Täydellistä.
Menen suihkuun. -Aivan. Arvostamme sitä.
Mitä? -Puhu hänelle.
Mitä minä voin sanoa?
On outoa olla taas täällä. -Niin.
Voisin maalata seinät jollain hauskalla värillä.
Kasvit tosin kuolivat. Täytyy ostaa uusia.
Ehkä palmuja tai jotain kiinnostavaa.
Kuinka sinä voit?
Hyvin.
Tarvitsemme sipsejä.
Emilillä ja lapsilla on ikävä sinua.
Hän on maansa myynyt. Sinä vain häivyit.
Hänen kiinnostuksensa lopahti. -Sinä muutit pois.
Ehdin vain ensin.
Mistä tiedät, että hän kyllästyi? -Se oli päivänselvää.
Hän ei kestänyt tosipaikkaa.
Minulla ja Simonilla on vähän eri näkemys.
Felix ja Selma eivät ymmärrä, miksi sinusta ei kuulu.
No joo.
Heillä on hyvä äiti.
Kuule.
Auttaisitko avaamaan Tinder-profiilini?
Oletko tosissasi? -Olen.
"Rebeccalla on yllään upea mekko, jossa on kukkia ja kultalankaa.
Kaikki ihailevat häntä. Hän juo paljon ja nopeasti."
SAAPUVA PUHELU: EMIL
Hän haluaa tanssia, rikkoa paikkoja, kuunnella musiikkia ja laulaa ääneen.
Helvetti!
Mitä sinä tahdot?
Mitäkö?
Voinko tulla sisään? -Mieluummin ei.
Tässä hiljaisuudessa ei ole järkeä. En ymmärrä, mistä on kyse.
Tiedän, että tämä on ollut vaikeaa, mutta hyvän eteen pitää taistella!
Sinä et halunnut.
Miten niin? -Säästin sinulta vaivan.
Mitä sinä tarkoitat?
Ei tätä tarvitse pitkittää. -Emmekö voi puhua?
Kerro, miltä sinusta tuntuu! -Ei ole mitään sanottavaa.
En ole vain joku treffikaveri.
Palaan sisälle. -Jää tähän.
Minulla on kylmä. -Jäät tähän!
Rakastamme toisiamme.
Halusimme lapsen.
Mitä sinulle tapahtuu?
Mihin sinä katosit?
Ole kiltti.
Lopeta tämä. Älä tee näin.
"Hän osasi asettua huoneeseen oikein, lavastaen itsensä etäältä.
Hän osasi olla unelma ja fantasia, mutta tyttöystävä hän ei osannut olla.
Miksi hän aina käänsi itsensä nurin? Kukaan ei kestänyt sitä.
Hän oli taas rakastunut lapselliseen sitoutumiskammoiseen mieheen.
Miehen ei tarvinnut puhua. Rebecca osasi lukea ajatukset.
'Pakko päästä pakoon tuota tarrautuvaa tunnepiraattia.'
Takaisin baanalle, Rebecca. Pyyhkäise, pyyhkäise, pyyhkäise."
Hän opiskelee yhteiskuntatieteitä.
Hän suostui. -Ihanaa!
Onneksi olkoon! -Kiitos.
Siitä tulee fiksu ja kaunis lapsi. -Joka kaljuuntuu varhain.
Aina sopii toivoa.
Aloitamme taas alusta.
Toivotaan, ettei hänkin vain häivy.
En ole varma, kestäisikö Mehmet sitä.
Saat kaiken hyvän karmani. -Kiitos.
Kiitos. -Kiitos, että tulit.
Kippis, kulta. -Kippis.
Tuntuu mahtavalta saada taas juoda.
Eikä tarvitse enää olla 60-vuotias vaihdevuosiakka.
Kaikki oli lopulta absurdia. Se oli kuin loputon painajainen.
Olin kuin addikti. -Niin.
Kauanko te yrititte? -Yritimme itseksemme yhdeksän kuukautta.
Aloitimme hoidot helmikuussa. Yhteensä noin puolitoista vuotta.
Me olemme yrittäneet viisi vuotta.
Hitto! -Joo.
Olemme matkustaneet ympäri maailmaa. Hintalappu on miljoonan kruunun luokkaa.
Toisiaan rakastavat miehet eivät saa tähän apua.
Yhtä onnellista perhettä.
Luovutinko mielestäsi liian pian? -Niinkö sinä tämän tulkitsit?
Se oli liian rankkaa, Andreas.
Niinpä. -Mitä minä nyt tein?
On aina rankkaa, jos yrittää lasta eikä se onnistu.
Ei voi vain lähteä, kun on vaikeaa. Emilin jättäminen oli typerää.
Ota sinä sitten hänet. -En ota.
Jätin sen taakseni ja nyt tuntuu hyvältä. -Selvä.
Onko selvä? -On.
Menen huomenna treffeille.
Paskat. Etkä mene! -Katso.
Eikö olekin söötti? -Ruma hän on.
Katso tarkemmin. -Saanko sanoa jotain?
En jaksa enää katsoa, kun tuhoat ympäriltäsi kaiken hyvän.
Olet niin täynnä itseinhoa, ettet usko olevasi oikeutettu onneen,
ja luovut miehestä joka on kuin luotu sinulle.
Me molemmat tarvitsemme apua. Ulkopuolista apua.
En tiedä, mitä tekisin ilman Mehmetiä.
Emil on sinun Mehmetisi.
No niin.
Hei sitten, Mehmet! -Hei!
Nähdään. Puhutaan myöhemmin.
Entä sinä? Onko sinulla ollut pitkiä suhteita?
Oli vain yksi, joka päättyi yllättäen.
Yllättäenkö? Hän oli varmaan kusipää.
Niin. No…
Hän oli ääliö, jos hän jätti sinut.
Ehkä hän ei ollut se oikea. Oli typerää jättää noin upea nainen.
On tärkeää pystyä kommunikoimaan kunnioittavasti.
Kaikki etsivät kumppania,
joka pakottaa kohtamaan sen mitä välttelemme.
Aika hassua ja aikamoinen paradoksi.
Pitää ymmärtää molempien osapuolien parisuhteeseen tuoma painolasti.
Rakastuminen ei maksa, mutta ennemmin tai myöhemmin…
He eivät ole miettineet sitä,
että tulevat lapsemme, tai lapset joita tulee olemaan…
Minä… -He ovat vain…
Minun pitää mennä. Olen pahoillani.
Syy ei ole sinussa. Olet herttainen, mutta…
Mia.
Hei. -Hei.
Mitä sinä täällä?
Halusin puhua Emilin kanssa. -Hänen näyttelynsä avataan tänään.
Aivan! -Olemme menossa sinne.
Tuletko mukaan? -Tulen!
Pääset kyydillä. Haen auton. -Mennään pyörällä.
Mennään autolla. -Pyöräillään. Sinne on 500 metriä.
Autolla. Ei se ole 500 metriä. -Tarkastin matkan.
En halua hikoilla. -Mutta aiomme juoda.
Mennään pyörällä. -Kartta näyttää matkan linnuntietä.
En halua…
Otetaan pyörät. -Eikä.
Kippis. -Onnittelut.
Onnittelut! -Kiitos.
Mitä kuuluu?
Hei!
Mitä kuuluu?
Menkää äidin luo. Minä juttelen Mian kanssa.
Emil!
Mitä? -Anteeksi, että tulin ilmoittamatta.
Minun pitää puhua sinulle. -Minun pitää huolehtia itsestäni.
Ja ennen kaikkea lapsista.
Avajaiset ovat vain kutsuvieraille. -Emil.
Vain kaksi minuuttia. Sitten lähden.
Tule.
Kaksi minuuttia. -Selvä.
Anteeksi, että jätin sinut. Lähdin antamatta sinulle tilaisuutta.
Häivyin, kuten aina. Olen todella pahoillani.
Selvä.
En uskonut olevani rakkauden arvoinen.
Jokaisessa sydämessä on huone
Turvallinen ja vahva pyhäkkö
Joka parantaa menneisyyden haavat
Kunnes uusi rakkaus saapuu
Aina, kun pitelen ruusua
Tunnen vain sen piikit
Ja niin se menee
Niin menet sinäkin, luulisin
Inhoan sitä, ettet koe olevasi rakkauden arvoinen.
Varovasti. Anna tänne.
Pikku sokeritonttu. Onneksi joulu on vain kerran vuodessa.
Mia. -No mitä?
Pidin sinua ennen rumana.
Niinkö? -Olit alkuun aika ruma.
En tiedä miksi.
Et ole enää yhtään ruma. -Hauska kuulla.
Aluksi olit vähän ruma. -Aivan.
Piditkö sinäkin minua rumana? -Pikkuisen vain. Ihan alkuun.
Katso, kulta. Veistin sinut marsipaanista. -Eikä!
Onko se liikaa? -Pikkuisen liikaa.
Minkäs teet.
Hei, Rikke! -Hei, kulta. Hyvää uutta vuotta.
Hei. Hyvää uutta vuotta.
Ihanko totta?
Onnittelut!
Kuinka pitkällä olet?
Ihanaa! Olen todella iloinen puolestasi.
Ihan hullua ja todella jännittävää.
Totta kai.
Selvä. Hei sitten.
No mitä?
Rikke on raskaana.
Selvä.
Se on -
todella hienoa.
Oletko kunnossa?
Olen.
Taidan vain…
Taidan surra hetken sitä, etten ole itse raskaana.
Etten saa omaa vauvaa.
Ei se haittaa. Ei ollenkaan.
Mitä jos me vain -
yrittäisimme taas?
Ei.
Se melkein tuhosi meidät. En halua menettää sinua.
Et menetäkään.
Teemme sen yhdessä.
Siitä tulee kauheaa.
Minusta tulee mahdoton. -Rakastan sinua mahdottomanakin.
Jos käy huonosti,
voimme huutaa.
Yhdessä.
NÄLKÄ
"Päätin päästää kirjan ihmisten ilmoille, vaikka kaikki on vielä kesken.
Olen myllerryksen keskellä.
Minulla on nälkä."
Saanko koskea vatsaasi?
"En halua kuvata tätä onnistuneen raskauden näkökulmasta -
tai onnellisena äitinä lapsi sylissään.
Haluan kuvata tätä sisältäpäin.
Nyt. Kokemuksen keskellä."
Hyvin meni. Keräsimme 10 munasolua. Tiedätte seuraavan askelen.
Jos yksikään ei hedelmöity, soitamme kello 8.30 - 9.30.
Aivan. -Hyvä.
Hyvää helluntaita. -Kiitos.
Hei, kulta.
Soittivatko he?
Andreas haluaa kai tietää lähdemmekö Ven-saarelle.
Aivan.
En vain voi… En kestä teeskennellä olevani kunnossa.
Helvetti!
Kulta.
Kello on 9.31.
Mitä? -Kello on 9.31. He eivät soittaneet.
Jospa he soittivat, kun Andreas soitti?
Tyttöystäväni Mia Bergin munasoluja kerättiin toissapäivänä hoitoja varten.
Mia Berg.
Halusimme vain kysyä oliko meille soitettu?
Voin odottaa.
Olen yhä täällä.
Hauska kuulla. Kiitos.
Mukavaa päivänjatkoa.
NÄLKÄ
En sanonut noin.
Mitä? -En sanonut noin.
Mutta se on hassua.
KÖÖPENHAMINA - VEN
Hei, Emil.
Mitä?
Rakastatko minua vaikeinakin aikoina?
Rakastan.
Etkö koskaan epäile?
En koskaan.
Anna kätesi minulle
Anna sydämesikin Niin kannan sen mukanani kaikkialle
Usko, että rakkautta on
Minäkin uskon Enkä huku omaan epätoivooni
Mistä voin tietää
Voiko näistä kyynelistä
Saada joen, jolla kellua?
Mistä löydän
Lämpimän, sykkivän rintakehän
Joka haluaa minun repivän sen auki
En ole kummoinen rakastaja
En ymmärrä miten Voisin luottaa kehenkään
Mutta jos en anna itsestäni
Kuinka sinäkään antaisit Ja tarvitsen sinut
Miten kuulen jyskytyksen
Joka ei koskaan laannu?
Ja jota en voi enteillä?
Miten näen horisontin
Ja sen pysyvän hehkun?
Se on sinun selkärankasi
Tekstitys: Aino Tolme