Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
8. LISTOPADU 2023
Dnes je 6. srpna 2015.
Mám vyzpovídat Saru Corbettovou.
Sarah, víš, proč tu dnes jsi?
Ano.
Povíš mi to?
Umřel mi taťka.
Dobrá.
Posaď se.
Jacku, já jsem Brandy a dnes si s tebou mám popovídat.
Tvůj taťka umřel. Jak se jmenoval?
Jason Paul Corbett. C-O-R-B-E-T-T.
- A jak se jmenuje tvá máma? - Molly Martensová.
A dědeček?
Ten se jmenuje Tom Martens.
A jak mu říkáš?
Děda Tom. Dobře.
2. SRPNA 2015
O OSM LET DŘÍVE
Tísňová linka okresu Davidson Kvůli čemu voláte?
Jmenuji se Tom Martens.
Volám z domu v Panther Creek,
protože...
potřebujeme pomoc.
Rozumím. Co se stalo?
Dceřin manžel, můj zeť,
se s dcerou chytil.
Vložil jsem se do toho
a udeřil jsem ho do hlavy.
- Čím? - Baseballovou pálkou.
Tak pálkou?
Ano, prosím.
Pomoc!
- Je při vědomí? - Ne.
Dýchá?
Nejsem si jistý.
Spala jsem jako pařez, vtom zvoní telefon.
Když někdo volá policii ve tři ráno, nevěstí to nic dobrého.
Vstala jsem, oblékla se
a vyrazila do Meadowlands v Severní Karolíně.
Vejdu do domu, rozhlédnu se po ložnici
a jímá mě hrůza.
Brutálnější místo činu jsem snad v životě neviděla.
Představila se mi obyvatelka domu jménem Molly Corbettová.
Sdělila mi, že obětí je její manžel Jason.
Ať neprochladnete.
Začneme. Povězte mi, co se stalo.
Hádali jsme se.
- S kým? - S manželem.
Dceři se zdál děsivý sen.
Vzbudil se hrozně naštvaný.
Začal mě škrtit.
Jak přesně?
Nejdřív mě silně zmáčkl tady na krku.
Pak mě na chvíli pustil a já z plných plic zařvala.
Pak si vybavuju až chvíli, kdy vešel můj táta.
Dobrá.
Slyšel jsem z patra hádku a hlasité rány.
Znělo to dost ošklivě.
Popadl jsem baseballovou pálku a běžel tam.
Otevřu dveře do ložnice
a vidím, jak drží Molly takhle kolem krku.
Všiml si mě.
V tu chvíli si ji chytil takhle.
Říkám mu, ať ji pustí.
„Zabiju ji.“ „Pusť ji.“
Začal ji vláčet směrem ke koupelně.
Tak jsem ho praštil.
Trefil jsem ho tou pálkou.
Hned se po ní natáhl.
Jason tu pálku popadl.
A pokusil se s ní tátu udeřit.
Ale netrefil se a...
Tak...
- Tak jsem ho přetáhla po hlavě. - Čímpak?
Cihlou z nočního stolku.
Aha.
Trefila jsem ho do hlavy nebo do ramene.
Kolikrát jste ho udeřila?
Už nevím.
Nevzpomínáte si?
Vážně netuším.
Nevím, kolikrát jsem ho udeřil
ani kolikrát mě on strčil.
Nedokážu říct.
Prostě jsme se rvali.
Oba dva nám líčili, že sváděli boj o holý život.
Její manžel byl ve zuboženém stavu,
kdežto oni dva prakticky bez zranění.
Dle právního řádu Severní Karolíny mají nárok na obhajobu.
Ale kdo je tady obětí – oni dva, nebo on?
SMRTÍCÍ AMERICKÉ MANŽELSTVÍ
Víte, že váš manžel zraněním podlehl?
To by mě nikdy nenapadlo.
Je to tak. Bohužel nepřežil.
Jak dlouho jste byli svoji?
Sedm let.
Nejsem biologickou matkou našich dětí.
Měl je se svou první ženou, která už zemřela.
Máme se spojit s někým z příbuzných z manželovy strany?
Panebože.
Co když z nich mám strach?
Bojím se, že mi vezmou děti.
- Jste řádně sezdáni? - Ano.
- Adoptovala jste je? - Ne.
V tom případě to může hrozit.
IRSKO
DEN PO JASONOVĚ SMRTI
Můj bratr zvedl telefon a dozvěděl se, že je Jason po smrti.
Prý se s Molly pohádali.
Strčila do něj, on spadl, praštil se do hlavy a zemřel.
Hned jsem šla Molly volat,
ale nezvedla mi to.
Nemohla jsem tomu uvěřit, nešlo to.
Bylo to nad moje chápání.
S Jasonem jsme byli jedno tělo, jedna duše.
Jsme z početné rodiny.
Vyrůstali jsme ve čtvrti Janesboro v Limericku.
Jason, Wayne a já jsme byli tři nejmladší.
Jason pro byl odjakživa můj nejlepší kamarád.
Okamžitě jsem si začala dělat starosti o Jacka a Saru.
Tak jsem si během pár hodin sbalila,
abych mohla letět do Ameriky, zjistit, co se Jasonovi stalo,
a postarat se o jeho dvě děti.
Bylo jasné, že musíme do Severní Karolíny co nejdřív.
Jason nás v závěti určil jejich poručníky.
Vyrazil jsem rovnou za Jasonovým advokátem
a pár hodin nato jsme se závětí v kufru letěli do Ameriky.
Zahájili jsme koordinaci vyšetřování s úřadem státního zastupitelství.
Bylo na první pohled zřejmé, že jde o případ vymykající se běžné praxi.
Jsem bývalý agent FBI.
Na jaké pozici jste působil?
Začínal jsem jako kriminalista
a pak přešel ke kontrarozvědce.
Tom Martens je FBI agent ve výslužbě,
který moc dobře ví, koneckonců sám ostatní agenty školil,
jak správně vést výslech.
Bylo by od nás nezodpovědné slepě důvěřovat výpovědi jakékoliv osoby,
která někoho zabila.
Asi bude nejlepší, když vám to celé vylíčím.
Dobrá.
Třeba se mi trochu uleví.
Prosím.
Bylo zjevné, že se Tom snaží převzít iniciativu
a vnutit nám svou verzi.
Tom nikdy nepřiznal, že by viděl Molly Jasona jakkoliv udeřit.
Uštědřila mu spolu s vámi nějakou ránu i Molly?
Když mi vyrval tu pálku z rukou a ona se mu vysmýkla,
odlákala jeho pozornost, ale nevím.
Byl jsem rozhozený. Nevšiml jsem si.
Tomu se nám nechtělo věřit.
Tu noc jsem se ještě na místě činu dozvěděla,
že v domě byla i Mollyina matka.
Poskytla nám výpověď.
Sharon Martensová uvedla,
že ji uprostřed noci vzbudil nějaký kravál následovaný dceřiným křikem.
Její manžel se zvedl z postele a šel nahoru ten kravál řešit,
a ona se převalila a dál spala.
ASI JSEM HNED ZASE USNULA
To mi... vyrazilo dech.
Co je to za babičku? Co je to za matku?
Sharon Martensová nám tvrdila, že se té děsivé, násilné potyčky
vůbec nezúčastnila,
ačkoliv se odehrála v domě plném jejích nejbližších.
Nedávalo to smysl.
Dále jsme zkoumali onen telefonát na tísňovou linku.
...tři, čtyři.
- Raz, dva, tři, čtyři. - Raz, dva, tři, čtyři.
Raz, dva, tři, čtyři. Raz...
Podle zdravotníků, kteří si ho vyslechli, k žádnému poskytnutí první pomoci nedošlo.
Je to namáhavé.
Nezvládli byste přitom takhle pravidelně a nahlas počítat.
Raz... Počítám. Raz, dva, tři, čtyři.
Zdravotníci rovněž poukázali na fakt, že Jasonovo tělo bylo na dotek chladné.
Dokonce se prý jeden na druhého podívali se slovy:
„Kdy že říkali, že umřel?“
Nejednalo se o vědecký důkaz,
protože rychlost chladnutí těla ovlivňuje mnoho proměnných.
Ale byl to zajímavý poznatek.
Možná si Martensovi nejdřív sedli,
dohodli se, jak to celé vylíčí, a teprve pak zavolali policii.
MEADOWLANDS SEVERNÍ KAROLÍNA
Dozvěděli jsme se, že Molly a Thomas Martensovi
se pár hodin po Jasonově smrti vrátili domů,
Obě děti byly tou dobou stále v péči Molly Martensové a její rodiny.
Do 48 hodin zažádali o opatrovnictví,
adopci a svěření Jacka a Sary do péče.
Chtěla jsem jim zavolat,
vidět se s nimi, klidně i pod dohledem, cokoliv.
Toužila jsem je aspoň obejmout.
Vždyť přišli o otce.
Ale Molly byla zásadně proti.
Šlo to ráz naráz, všechno se bortilo.
Chtěla jsem aspoň vidět bráchu.
Ptali jsme se v pohřebním ústavu, zda můžeme Jasona vidět,
ale srdečně se nám omlouvali, že prý dostali jasné pokyny
a nemohou nám to umožnit.
Bála jsem se, že než stihnu dorazit, nechá Molly Jasona zpopelnit.
Hlavou mi vrtalo, co asi provedla.
Konečně přišla pitevní zpráva.
A její zjištění...
jsou děsivá.
Jason nejenže měl odřeniny na čele,
pod okem i na lopatkách.
Nejvíc...
to odnesla hlava.
Dělám...
tuhle práci už 30 let.
Ale tohle jsem v životě neviděl.
Schytal...
těch úderů do hlavy tolik,
že je patolog nebyl schopen spočítat,
protože se vzájemně překrývaly.
Jasonovi se dokonce odlomil kus lebky
a vypadl na pitevní stůl.
Abyste někomu tak vážně ublížili, musíte vynaložit mimořádné úsilí.
Čtyři dny jsem se právní cestou domáhala, než mi Jasonovo tělo konečně ukázali.
Byl to hrůzostrašný pohled.
Nikdy by mě nenapadlo, že můžete někomu takhle ublížit.
Jeho děti ležely v pokojíčku jen pár metrů od něj.
Určitě myslel v posledních okamžicích jen na ně.
Chytla jsem ho za ruku a slíbila mu, že se o ně postarám
a že se dočká spravedlnosti.
ÚŘAD ŠERIFA OKRESU DAVIDSON
ČTYŘI DNY PO JASONOVĚ SMRTI
Jack a Sarah byli, když k té hrůze došlo, doma v postelích.
Povolali jsme tedy specialisty na výslech dětí.
Převezli je do Dětského krizového centra Dragonfly.
Jako první jsi mi řekl, že tvůj taťka umřel.
Jak k tomu došlo?
Má sestra měla noční můru.
10LETÝ JACK
Zdálo se jí, že všude po posteli lezou nějací brouci.
Táta se rozčílil a obořil se na mámu, která vykřikla.
Pak tam vtrhl děda a začal ho tlouct pálkou.
Táta mu ji ale vytrhl z ruky a pustil se do dědy.
Ale máma ho pak... někam sem...
Měla po ruce cihlu, kterou jsme chtěli nabarvit.
Trefila ho s ní sem do spánku a on umřel.
Aha.
Jak víš o té sestřině noční můře?
Od mámy.
Aha.
Hádali se vaši rodiče často?
Vždycky ho štvalo, když nechala máma rozsvíceno.
8LETÁ SARAH
- A co dělal? - Křičel na ni.
Vidělas, že by ji někdy uhodil?
Jednou.
Vytáčely ho úplné maličkosti.
- A na koho se pak zlobil? - Na mámu.
- Byl jsi někdy u toho? - Ano.
Co dělal, když se na ni rozzlobil?
Fyzicky a verbálně mámu napadal.
Viděls ho, že by jí fyzicky ublížil?
- Párkrát jo. - Jak to probíhalo?
Bouchal ji, strkal do ní.
Obě děti na Jasona něco prozradily.
To nelze brát na lehkou váhu.
Ale taky používaly často slova,
která jsou pro děti v jejich věku neobvyklá.
Fyzicky a verbálně mámu napadal.
Toho si nejde nevšimnout.
A jak víš, že se ho bála?
Svěřila se nám.
Ne. Máma mi to sama řekla.
A kdo ti to řekl?
Máma.
Máma mi to řekla.
Řekla mi to.
Řekla ti to máma?
Je dost možné, že ty děti někdo navedl.
Celé se to neslo v duchu: „Máma mi tu noc popsala takhle
a taky mi vylíčila, co všechno se dělo dřív.“
Když jsem byla menší, nic neřekla, ale v šesti letech mi povídá:
„Táta není tak hodný, jak si myslíš.“
Proč Saře něco takového říkala?
Co je pravda a co lež?
Vrátili jsme se k výslechům Molly a Toma.
Je mi jasné, že si mě podá. Věnuje se bojovým uměním,
chodí na box.
Držím si odstup, aby na mě tou pálkou nemohl.
Jasně.
Bojím se o život.
Snažili jsme se zjistit, zda Jason opravdu ovládal
karate a box či jiné bojové sporty.
Ani ne týden po Jasonově smrti
mi volali z úřadu šerifa v Davidsonu
a vyptávali se na otázky typu: „Věnoval se Jason MMA?“
„Byl profesionální boxer?“
„Sloužil v Irské republikánské armádě?“
Přišlo mi to absurdní.
Snažili se ho za každou cenu pošpinit.
Chci, aby celý svět věděl, jaký Jason doopravdy byl.
Byl to dobrák každým coulem.
V jednom kuse se usmíval.
Všichni ho měli rádi. Byl oblíbený, s každým vycházel.
Byl charismatický a hodně hlasitý.
Vždycky o sobě dal vědět.
Rodina pro něj byla vším.
V mládí jsem ho neměla za romantika,
ale pak poznal svou první ženu Mags.
Seznámila jsem je kdysi na jedné akci.
Od začátku byli jeden pro druhého jako stvoření.
Měli se moc rádi.
Já, Margaret, si tě, Jasone,
beru za manžela, abych tě
v dobrém i zlém, v bohatství i v chudobě,
v nemoci i ve zdraví, milovala a pečovala o tebe.
Postavili dům,
Mags otevřela nové jesle, Jasona povýšili.
Vedli život jako z pohádky.
Děti byly pro Jasona vším.
Co se narodily, byl v sedmém nebi.
Hodnej. Řekni: „Mám rád Saru.“
MLUVÍ JASON
- Jsi poklad. - Jacku?
Jacku, víš, co mi Sarah řekla?
Prý ti dá traktor s přívěsem,
protože jsi její bratříček a má tě moc ráda.
To je moje křeslo. Pusť mě tam.
Jako by tím jeho život teprve začal.
Co to děláš?
Tančíš?
Všechno se změnilo, když mi jeden den zavolali,
že dostala Mags astmatický záchvat.
S manželem jsme za ní jeli do nemocnice.
Jason tam byl s ní. Slyšeli jsme...
jak ji prosí, aby bojovala
a neopouštěla ho.
Jasona
to tehdy úplně
zničilo.
S KAŽDÝM DALŠÍM DNEM NÁM CHYBÍŠ ČÍM DÁL VÍC.
Psal Mags dopisy a nosil jí je k hrobu.
NAVŽDY ZŮSTANEŠ MOU ŽIVOTNÍ LÁSKOU A ŽENOU MÝCH SNŮ
Všichni jsme ho podpořili,
ale pochopitelně neměl na truchlení moc času.
Musel se sám starat o dvě děti a každý den chodit do práce.
Proto začal shánět au-pair.
A tak vstoupila do našich životů Molly Martensová.
Bylo mi něco málo přes dvacet, měla jsem pár měsíců vážnou známost
a neplánovaně jsem otěhotněla...
Zanedlouho nato jsem ale potratila.
Každá žena, která potrat zažila,
vám asi potvrdí, že je to naprosto zdrcující.
Měla jsem sice partnera,
ale najednou mi došlo, že s ním už být nechci.
Napadlo mě, že bude nejlepší vyjet někam do světa.
Práce s dětmi mě vždycky bavila.
A tak jsem začala pracovat jako au-pair.
Když mě Jason oslovil,
v jeho profilu stálo, že mu nedávno zemřela manželka.
To mě chytlo za srdce.
Dvě děti byly rázem bez mámy
a já cítila potřebu nějak tu díru zaplnit.
Není divu, že jí byla péče o malé děti vlastní.
Její dva mladší bratři
přišli na svět, když už byla větší, a tak své matce hodně pomáhala.
Skvěle to s nimi uměla.
Do Irska jsem přiletěla v takový typicky deštivý den.
S Jasonem jsme si od začátku sedli.
Byl šarmantní a vtipný.
Bylo mi s ním skvěle.
Po nějaké době, co Molly dorazila, jsem si mezi nimi začala všímat
takových drobných náznaků.
Šli jsme s nimi po pláži a Tracey mi najednou říká,
že má pocit, že je mezi nimi něco víc.
Přišlo mi, že vnáším jemu i dětem do života radost.
Šup pro sandálky.
Punčošky nestačí.
Ahoj.
Na Irsko je sice hic, ale ne zas takový.
Saro, kolik ti je?
Dva.
Dva a půl.
Jo.
A tobě?
- Čtyři a půl. - Ne jeden a půl?
- Ne, čtyři. - Nespletl ses?
Občas totiž zníš takhle...
Nejsi náhodou miminko?
Netrvalo to dlouho a Sarah mi začala říkat mami.
Začala jsem pro ně být mámou,
ještě než jsem se jí defakto stala.
Moc mě to těšilo.
Jason se s Molly začal zase usmívat.
Po letech truchlení.
Ale z e-mailů, které Molly posílal,
bylo patrné, že měl strach, že na to jdou moc rychle.
„Bojím se o Jacka a Saru.
Už si toho dost prožili.
Vím, že jsou odolní, ale nerad bych, aby toho na ně nebylo moc.
Mám o ně strach, Molly.
Nechci tě ztratit, ale hlavně nechci, aby Jack a Sarah
přišli o další matku, pokud nám to nevyjde.“
Ale Molly chtěla ten vztah pořád posouvat.
A tak na něj dost naléhala.
NEMŮŽU VĚČNĚ ČEKAT
A ZŮSTÁVAT V ŠACHU, DOKUD SE NEROZHODNEŠ.
Jason nakonec začal o tom, že by nemuselo být špatné,
kdyby začali Jack a Sarah nový život
a měli stabilní rodinné prostředí
a oba rodiče.
Jeden večer jsem byla někde s přáteli.
Vtom tam přišli Jason s Molly a ta se hned chlubila prstýnkem.
Přála jsem jim to, protože Mags by určitě nechtěla, aby věčně truchlil.
Nakonec jsme se rozhodli odstěhovat do USA.
Lákal nás tamní životní styl,
především v souvislosti s výchovou dětí.
MEADOWLANDS SEVERNÍ KAROLÍNA
Moc jsem se těšila na nový začátek.
15LETÁ SARAH
Náš nový dům mi připomínal spíš nějaké panské sídlo.
Byl úžasný.
Ve srovnání s tím v Irsku bylo všechno mnohem větší.
Když jsem poprvé vešla dovnitř,
začala jsem v pokojíčku běhat dokolečka.
Taky se mi líbila velká zahrada. Táta mi povolil trampolínu a psa.
Měla jsem radost.
Všichni jsme se na nový život v Americe hrozně těšili.
17LETÝ JACK
Přišlo mi, že jsme se v Meadowlands v Severní Karolíně rychle zabydleli.
Hned jsme začali chodit na plavání a do sportovních kroužků.
Všichni na nás byli hrozně milí.
Moc se nám tam líbilo.
Pár týdnů poté, co se i s Jackem a Sarou přestěhovali,
se měli Jack a Molly brát.
Všichni jsme se na jejich svatbu moc těšili.
Chtěli jsme, aby byl Jason šťastný, a přiletěli jsme ho podpořit.
Nemohli jsme se dočkat.
Připravili nám nabitý program.
Čekal nás NASCAR,
grilovačky,
plno zábavy.
Máme tu Molly z Knoxville v Tennessee...
PŘEDVEČER SVATBY
...a Jasona až z irského Limericku!
Jako svědek jsem se se všemi seznamoval.
Hned jsme si sedli.
Jsme v pasti.
Samé slasti.
Zpívalo, pilo a tancovalo se.
Moc jsme si to užili.
Vypadal šťastně.
Nastal svatební den a já se nemohla zbavit dojmu,
že je něco špatně.
Dala jsem se do řeči s jednou z družiček jménem Susie.
Měla jsem mít proslov.
A než na něj došlo, říkala jsem Tracey,
že mi to celé připadá jako pohádka.
Připadalo jí to celé úžasné a romantické.
Líčila jsem, jak tam Molly odletěla,
aby se stala kmotrou Jasonových dětí,
protože se s Mags odmala kamarádila.
Cože?
A teď z ní bude jejich nevlastní máma.
Jen jsem na ni nevěřícně zírala.
Dělala přece au-pair.
„Cože? Děláš si srandu?“
Nechápali jsme, v čem to americké osazenstvo svatby žije.
Proč by si někdo takhle vymýšlel?
SRPEN 2015
V rámci vyšetřování jsme se na Molly vyptávali
jejích přátel, příbuzných, sousedů.
A výsledná zjištění byla dosti bizarní.
Podle jedné sousedky docházela do čtenářského klubu,
kde jedné z žen udělalo radost, když se jí svěřila, že je těhotná.
Ukázalo se, že Molly všem nakukala„
že je Sarah její dcera.
Někteří v té místnosti už věděli, že to není pravda.
Ale ona přesto pokračovala.
Spolubydlící z výšky prý pro změnu
líčila, že měla sestru, která umřela na rakovinu.
To byla ale rovněž lež.
Vymýšlela si příběhy o neexistující sestře.
Jakou roli hraje to,
že Molly v průběhu života tolikrát lhala a vymýšlela si?
Velkou, protože onu osudnou noc byli v té ložnici jen tři lidé.
Jason nám už nic neřekne.
Zbývají tedy jen Tom a Molly.
A my došli k závěru, že Molly není důvěryhodná.
Dále vyplavalo na povrch,
že Molly neoblomně trvala na tom,
že chce Jasonovy děti adoptovat.
Už pár měsíců po svatbě
zjišťovala u rozvodového advokáta, zda má na děti nárok.
Chtěla jsem je adoptovat, protože byly moje.
Byla jsem jejich mamka a oni moji špunti.
S Jasonem jsme se původně domlouvali, že bude adopce součástí svatebního obřadu.
Nedodržel těch slibů víc, ale tenhle byl zásadní.
Opakovaně jsem se ho ptal,
jak to s tou adopcí vypadá, jestli můžu nějak pomoct.
Tvrdil mi, že to řeší, ale nakonec z toho nic nebylo.
Když jsme po Jasonově smrti získali přístup k jeho korespondenci,
zjistili jsme, že se snažil slib dodržet a adopci Molly umožnit.
Našli jsme e-mail, co psal advokátovi.
V PŘÍPADĚ ROZVODU BY DĚTI ZŮSTALY MNĚ, NEBO MOLLY?
Je třeba vypíchnout jednu klíčovou větu.
V PŘÍPADĚ ROZVODU MŮŽE SOUD ROZHODNOUT,
ŽE JE V NEJLEPŠÍM ZÁJMU DĚTÍ,
ABY BYLY SVĚŘENY DO PÉČE MOLLY.
To by Jason nikdy neriskoval.
15. SRPNA 2015
13 DNÍ PO JASONOVĚ SMRTI
V Davidsonu byl včera za zavřenými dveřmi zahájen spor o péči o děti,
konkrétně o desetiletého Jacka Corbetta a jeho osmiletou sestru Saru.
Děti jsou zatím v péči této ženy,
jeho druhé manželky, Molly Paige Martensové.
Molly mi říkala, že jí nás Tracey s Davidem chtějí vzít.
Prý s tím šla k soudu a tvrdila mi, že se to vyvíjí dobře.
Molly nás už připravovala na nový život.
Sháněla byt, nové auto a školu, kam bychom mohli nastoupit.
Zašlo to příliš daleko.
Obě ty děti mají irské občanství, jejich otec byl Ir.
Nikdo je neadoptoval, nemají dvojí občanství.
Jsou to zkrátka Irové.
Předložili jsme důkazy o tom, že jsem zjevně jejich matkou,
chodím s nimi po doktorech, živím je, dennodenně se o ně starám.
Podle mě o tom nebylo pochyb.
Patřily ke mně, poskytovala jsem jim bezpečí a jistotu.
18. SRPNA 2015
Sešli jsme se ve věci poručnictví
nezletilých dětí Sarah a Jacka Corbettových.
Rodiče Sary a Jacka by takřka jistě stáli o to, aby jejich děti
vyrůstaly v zemi svého původu,
kde jsou kulturně a nábožensky zakořeněny
a kde se jsou jejich příbuzní připraveni o ně pečovat
a jednat v jejich nejlepším zájmu.
Děti se musí vrátit zpět do Irska.
Všichni se oháněli tím,
že Jason chtěl, aby žily v Irsku s jeho rodinou.
Cože? Jason chtěl hlavně být naživu.
Nikdy ho nenapadlo, že umře. Ani mě to nenapadlo.
A i kdyby si dokázal představit, že se stane něco šíleného a on umře,
věřím, že by si přál, aby děti zůstaly se svou matkou.
Jsem o tom hluboce přesvědčená.
Vzpomínám si, jak mě odváželi.
Před domem zastavil policejní vůz.
Vyskočili z něj dva policisté, kus za nimi zastavila dodávka
s dvěma dalšími lidmi.
Měli soudní rozhodnutí o odnětí dětí.
Jack kolem sebe kopal a řval:
„Já bez tebe nikam nepojedu! Nechte mě na pokoji!“
Sarah jen brečela.
Vzpomínám si, že jsem vzala Jacka za ruku a ptala se:
„Kam nás vezete a kdo vůbec jste? My chceme zpátky. Co se to děje?“
Byla jsem na pokraji zhroucení, plakala jsem,
ale snažila jsem se držet.
Chtěla jsem to celé pochopit a nějak se... nevím.
Jak je to vůbec možné?
Mám vás hrozně ráda.
Vzpomínám si, že jsem jí jen řekl, že ji mám rád a ona mně taky.
Bylo mi deset.
Trávil jsem s ní odmala každý den.
Loučila jsem se s ženou, kterou jsem brala jako svou mámu.
Měla jsem Molly ráda.
Nebrala jsem to jako definitivní loučení.
Myslela jsem, že se zase brzy uvidíme, ale nestalo se.
Jedenáctiletý Jack a osmiletá Sarah se včera vrátili zpět do Irska.
Molly Martensovou a jejího otce Thomase Martense
policie vyšetřuje v souvislosti se smrtí 39letého Jasona.
Po návratu do Irska
se kolem táty a naší rodiny strhl velký mediální humbuk.
JASONOVA CESTA SVĚTLO PRO JACKA A SARU
Udivovalo mě, jaké množství lidí ten případ u nás doma zajímal.
Slíbila jsem Jasonovi,
že ho nechám pohřbít vedle Mags.
Přišla spousta lidí, kteří měli tátu rádi a stáli při nás.
Posledních asi 200 metrů jsme kráčeli za rakví.
TAŤKA
Nechtělo se mi věřit, že už ho nikdy neuvidím.
ÚŽASNÁ MANŽELKA A MÁMA MARGARET (MAGS) CORBETTOVÁ
MILOVANÝ MANŽEL JASON CORBETT
Vzpomínám si, jak jsem Saru po nocích utěšovala, když byla smutná,
že přišla o všechny tři rodiče.
Chtěla jsem Tracey a Davidovi věřit. Dost jsem o tom přemýšlela.
Říkala jsem si:
„Věř jim. Víš, že tě mají rádi.“
Ale bylo to pro mě hrozně těžké.
Nechtěla jsem se znova spálit.
Oba byli hluboce traumatizovaní.
Potřebovali, abych pro ně byla matkou, tak jsem se snažila.
Naštěstí jsme oba absolvovali přípravu na pěstounství.
Moc dobře jsme věděli, co potřebují.
Ke zotavení bylo nezbytné vyhledat odbornou pomoc.
Vůbec mi neumožnili je zkontaktovat.
Nezvedali mi telefon.
A tak jsem se s dětmi snažila spojit
prostřednictvím sociálních sítí.
JSOU TO TŘI TÝDNY, CO MI VÁS VZALI
Nemluvila jsem s nimi,
co jsem je naposledy navštívila.
MOLLY PRO RÁDIO NEWSTALK
Mysleli jsme, že je to opravdu návštěva, ne definitivní sbohem.
Chci, aby věděli, že je mám ráda.
MOLLY PRO RÁDIO CLASSIC HITS 4FM
Dětičky, přeju vám všechno nejlepší.
Nad naší školou mělo přeletět letadlo.
Molly na sociálních sítích prosila lidi,
aby nám vyřídili, že nás má ráda.
OZVĚTE SE. S LÁSKOU, MÁMA.
ANI NEVIDÍM, JAK ROSTETE
BUDU SE ZA VÁS RVÁT. HROZNĚ MI CHYBÍTE.
Byl to soustavný nátlak.
Snažili jsme se je před tím vším ochránit,
ale oni dělali pravý opak.
Nechceme, aby se s nimi bavili. Ti lidi zabili jejich otce.
Čekali jsme na výsledky toxikologického rozboru.
V prvotní fázi vyšetřování totiž zaznělo,
že byl Jason značně opilý.
Měl dost upito.
Byl jako utržený ze řetězu.
Přišlo vám, že je pod vlivem?
Jo, byl opilý.
Nešlo o pár skleniček.
Rázem jsme měli jednoznačný vědecký důkaz, že lžou.
TOXIKOLOGICKÝ ROZBOR
V krvi mu zjistili 0,2 promile.
V Severní Karolíně lze řídit s tolerancí do 0,8 promile.
Když zemřel, nebyl tedy opilý.
Kromě kapky alkoholu
našli Jasonovi v krvi stopy Mollyiných léků na spaní.
Vzal si je dobrovolně,
nebo mu byly podstrčeny?
To se bohužel zřejmě už nikdy nedozvíme.
Ale pro mě to byl jednoznačně varovný signál.
Znovu jsem si pustila Tomův výslech,
kdy popisuje, kde a jak přesně se ta potyčka odehrála.
Nedávalo to vůbec smysl.
Mít ji před sebou se ukázalo jako dobrá obrana.
Držel ji před sebou a já se bál, že ji uhodí.
Snažil jsem se dostat za něj a rozhodit ho, aby mu vyklouzla.
Jason utrpěl většinu zranění na zadní a boční straně hlavy.
Jak udeříte někoho pálkou zezadu do hlavy, když stojíte před ním?
Buď před vámi musel utíkat, nebo jste museli stát za ním.
Krvavé stopy byly na místě činu hned ve vícero místnostech.
V ložnici.
Na chodbě.
V koupelně.
Stěny byly poničené od ohánění se zbraněmi.
Forenzní specialista nás upozornil,
že některé stopy krve nasvědčují tomu,
že byl Jason mlácen při pádu na zem.
Na jednom konkrétním místě
utrpěl úder, když měl hlavu jen pár centimetrů nad podlahou.
Bylo zjevné, že údery do hlavy neustávaly, ani když ležel.
Poukázal také na to, že dveře do ložnice byly zakrvácené i z vnitřní strany.
Tudíž je možné, že v ložnici došlo k násilí,
ještě než Tom přišel, za zavřenými dveřmi.
Že by to Molly začala a Tom dokončil?
Pokud jednali v sebeobraně,
tak by ho přece ve chvíli, kdy Jason přestal být agresivní,
už dál nebili, ale nestalo se.
Umlátili ho k smrti.
Po důkladném prošetření
jsme se rozhodli podat obžalobu z vraždy druhého stupně.
Nešlo o nepřiměřené použití síly, ale o zlý úmysl.
Exmodelka a její otec, bývalý agent FBI,
jsou obžalování z vraždy jejího manžela.
Tento měsíc mají vypovídat u soudu a očekává se, že vinu nepřiznají.
V případě odsouzení jim hrozí doživotí.
Kauce byla vyčíslena na 200 000 dolarů na každého.
Musí rovněž odevzdat pasy
a zastavit veškerou komunikaci s rodinou Corbettových,
přesněji s dětmi pozůstalými po Jasonu Corbettovi.
PĚT MĚSÍCŮ PO JASONOVĚ SMRTI
Prvních pár měsíců jsem se v Irsku cítil hodně mizerně.
Připadal jsem si osamělý.
Nikomu jsem nevěřil.
Neměl jsem skoro žádné přátele.
Chyběli mi kamarádi z Ameriky.
Stýská se nám po všech z Meadowlands.
Chceme, abyste to věděli.
Ahoj. Máme vás rádi.
Sarah to prožívala úplně jinak, i když jsme si oba prošli tím samým.
Zapadla mnohem líp. Byla mnohem upovídanější a společenštější.
Teď se podíváme, co dělá Sarah.
Čaute. Tomuhle říkám mimi houpajda.
Neva. Zkusím to znova.
Našla si kamarády mnohem rychleji než já.
Neměla takový problém se jim svěřovat.
Vidíte ty nehty? Nemá je nalakované.
Už dlouho ne.
Ne, nevypadají moc k světu.
Stýskalo se mi po všech těch kroužcích,
škole a taky po Molly.
9. LEDNA 2016
JACKOVA HLASOVÁ ZPRÁVA
Mami, tady Jack. Nech si to pro sebe. Chybíš mi a mám tě rád.
Nevzdávej se. Dej mi vědět, jak se máš.
Mám tě strašně rád. Prosím, ozvi se mi.
Šli s tím za novináři.
To od nich byl podraz.
Tehdy se můj pohled na věc zásadně změnil.
Začal jsem se víc zajímat a zjišťovat, jak to doopravdy bylo.
Udělal jsem si vlastní názor a přišel pravdě na kloub.
DEVĚT MĚSÍCŮ PO JASONOVĚ SMRTI
Chystali jsme se na soud,
když vtom jsme obdrželi zprávu z Irska, že Jack chce jít s pravdou ven.
Zařídili jsme videohovor.
Volali jsme z naší kanceláře Jackovi do Irska.
Molly mě donutila lhát těm...
NÁMĚSTKYNĚ STÁTNÍHO ZÁSTUPCE
...kteří mě vyslýchali.
Jak toho docílila?
JACKOVA PSYCHOLOŽKA
Dost si toho o tátovi navymýšlela.
Tvrdila, že na ni byl agresivní a hrubý.
Pak začala plakat a naříkat, že už nás nikdy neuvidí.
Vůbec jsem to nechápal.
Dlouho jsem v sobě ten tíživý pocit viny dusil.
Molly mi tvrdila, že jim musím říct, že mě táta bil, nebo jí nás vezmou
a už se neuvidíme.
Proč tu dnes jsi?
Teta a strýček z tátovy strany mě chtějí odvést od mámy.
Soudce si vyslechl původní videozáznamy.
Pak od nás obdržel Jackovu dodatečnou výpověď.
A nakonec nám dal za pravdu a potvrdil,
že výpovědi Jacka a Sary z centra Dragonfly.
jsou coby důkazy nepřijatelné, a porotě tedy nebudou poskytnuty.
Řekla jsem, co Molly chtěla.
Přišla jsem o tátu, kdysi i o mámu, Nechtěla jsem ztratit i ji.
Tak jsem lhala.
Nikdy v životě jsem neviděl tátu Molly jakkoliv ublížit.
Jen jsem se bál.
Byl jsem ještě dítě
a nikoho jiného jsem neměl, tak jsem o Molly nechtěl přijít.
Vyčítala jsem si to,
protože jsem tátu v jistém smyslu zklamala.
Vylíčila jsem ho v hrozném světle.
Chci, aby se lidi dozvěděli pravdu, aby věděli, jaký opravdu byl.
Byl to totiž úžasný člověk.
A to, co se mu stalo, si nezasloužil.
Tátu zabili naprosto brutálním způsobem.
Umlátili ho k smrti cihlou a baseballovou pálkou.
Žádný člověk si nezaslouží zažít takovou bolest.
Z důkazů jasně plyne, že se snažil utéct,
a oni ho dál mlátili.
Nepřestávali.
Nedokážu si to ani představit.
Snažím se přijít na to, proč Jasona zabili.
Jason a Molly si vyměnili celou řadu znepokojivých e-mailů.
BUDEŠ VŮBEC NĚKDY ŠŤASTNÁ?
SNAŽÍM SE, A TY SE STEJNĚ NESNÁŠÍŠ, UBLIŽUJEŠ SI
BREČÍŠ VE SPRŠE, ZVRACÍŠ, NADÁVÁŠ, ŘVEŠ...
PŘIPADÁM SI BEZRADNĚ, MOLL...
DAL JSEM TI VŠECHNO, JÁ I DĚTI TĚ MILUJEME...
OD: MOLLY MARTENSOVÁ KOMU: JASON CORBETT
TO MYSLÍŠ VÁŽNĚ?
AŤ UDĚLÁM COKOLIV, VŽDYCKY JSEM ZA TU ŠPATNOU.
Jejich vztah byl v mnoha ohledech dysfunkční.
Taky mi začaly chodit zprávy od lidí z Meadowlands.
Na Facebook Messenger mi přišlo třeba tohle:
Stojí tu: „Jason a Molly šli v pátek před jeho smrtí na párty
a ona mu tam nadávala do tlustoprdů.
Říkala, že vypadá, jako by sežral vlastní dvojče.“
Jason krátce nato odešel a působil sklíčeně, nebyl ve své kůži.
Svěřil se mi, že zvažuje návrat do Irska,
protože jim to manželství neklape.
Dokonce to psal jednomu kamarádovi.
NĚKDY JE TO FAJN, JINDY BYCH SE NEJRADŠI SBALIL A VYPADL.
PRÁCE A DĚTI DOBRÝ, S MOLLY FURT NA PALICI.
POŘÁD SE CHCEŠ VRÁTIT?
RÁD BYCH
ŘEŠILS TO UŽ S MOLLY?
NĚKOLIKRÁT, ALE VŽDYCKY VYLETÍ
Stačí si dát dvě a dvě dohromady.
Podle všeho mezi nimi byl konec a chtěl se co nejdřív vrátit domů.
Molly ho nemohla nechat s dětmi odejít,
protože by tím přišla úplně o všechno.
ČERVENEC 2017
DVA ROKY PO JASONOVĚ SMRTI
Dnes přinášíme záhadnou vraždu.
Bývalé modelce a jejímu otci
hrozí doživotí za vraždu jejího manžela.
ZAHÁJENÍ SOUDNÍHO PROCESU
Žádný zločin jsem nespáchala.
Jen jsem se při té potyčce snažila bránit svého otce.
Kdybych to neudělala, nejspíš bychom byli teď oba mrtví.
Nevím, jestli můžete coby otec zažít něco horšího
než na vlastní oči sledovat, jak vaše dítě umírá.
Hodlal jsem ji zachránit, i kdyby mě to mělo stát život.
A vůbec toho nelituji.
Tom se usilovně snaží...
ZÁVĚREČNÁ ŘEČ ALANA MARTINA
...Molly ochránit.
Proto tvrdí, že ho zabil on sám
a Molly na tom neměla žádný podíl.
Je třeba podotknout, že Molly se rovněž dopustila vraždy.
Měla zlost, protože jí nebylo umožněno děti adoptovat.
Jak již zaznělo, to on koupil dům a živil rodinu.
Byla bezradná.
Zlý úmysl je, když Tom Martens s pálkou v ruce řve:
„Nesnáším ho!''
To je zlý úmysl.
Zlý úmysl je,
když ho Molly udeří cihlou.
Jako by křičela: „Nesnáším ho! Ať mi dá moje děti!“
Jednoznačně zlý úmysl.
Víte, jak zlý úmysl poznáte?
Podívejte se na všechny ty fotografie jeho rozdrcené lebky.
Manželka a švagr Jasona Corbetta z Limericku
byli odsouzeni k 20 až 25 letům za mřížemi,
poté co byli shledáni vinnými z vraždy druhého stupně.
Stála jsem tam jako opařená.
Věřila jsem v americkou justici.
Věřila jsem, že na pravdě záleží.
Říkala jsem si, že kdybych tu noc nevykřikla,
třeba by mě uškrtil, ale třeba bych nakonec vyvázla živá.
Mrzelo mě...
že můj táta, který obětoval téhle zemi celý svůj život
a byl úžasným rodičem,
teď skončí nadosmrti za mřížemi
a můžu za to já.
Báli jsme se, že porota obžalované zprostí viny,
ale nestalo se tak a my jsme moc rádi.
Pro nás to byl první krok na cestě k zotavení a novému životu.
Nabrali jsme vítr do plachet.
Poprvé v životě jsem cítila svobodu
a prázdnotu, ale v dobrém smyslu.
Co jste si jako mysleli?
Máte to. Prohráli jste!
Konečně mi v té rodině bylo dobře.
Hodně štěstí, drahá Saro a dědo!
Najednou jsem je brala jako mámu, tátu a bráchy.
Tak mu to ukaž!
- Jen hýbeš rukama. - Předveď mu to...
Saro!
Vybavuju si, kdy mi Jack poprvé řekl tati.
Něco jsem po něm chtěl a ze schodů se ozvalo: „Fajn, tati.''
V tu chvíli mě to...
Hodně mě to dojalo.
Najednou jsme byli semknutý kmen, jedna rodina.
Všechno šlo skvěle, ale pak přišel zvrat
a celé se to zase pokazilo.
Jak Jason Corbett zemřel, už víme. Teď zjistíte proč.
TOMŮV ADVOKÁT
Vylíčíme vám příběh, který u soudu původně nezazněl.
MOLLYIN ADVOKÁT
Tentokrát na něj ale dojde.
Rodina Molly Corbettové za mnou přišla a požádala mě, abych to celé přezkoumal
a přesvědčil odvolací soud, aby případ vrátil k novému projednání.
Jako první jsem viděl záznam Mollyina výslechu,
pořízený druhý den ráno.
Kolikrát mezi vámi v minulosti došlo k fyzické potyčce?
- Nevím. - Nedopočítala byste se?
Hodněkrát.
Pak jsem si pustil
výslechy dětí, které vedla policie hned den nato
pod dohledem pracovníků z Odboru sociální péče.
Obě děti popisovaly otce jako despotického tyrana.
A o tři dny později v dětském krizovém centru Dragonfly
své původní výpovědi znovu zopakovaly.
Vytáčely ho úplné maličkosti.
Poslední dva měsíce se to horšilo.
Nadával, řval a rozčiloval se mnohem častěji než dřív.
Tou dobou nikdo netušil,
že Jason byl o dva týdny dřív u doktora
a stěžoval si, že mu poslední dobou mnohem častěji bezdůvodně ujíždí nervy.
Cituji ho takřka doslovně.
A tak jsem si řekl, že na tom možná něco bude.
Měli jsme taková slovní hesla.
Jaképak?
Moje bylo „galaxie“, ségřino „páv“.
A kdo vám poradil, ať si je vymyslíte?
Babička.
Stačilo říct do telefonu „páv“, zavěsit
a babička za námi přijela.
- Z Tennessee? - Jo.
Vzpomeneš si, kdy ji to napadlo?
Páva jsme vymyslely pár týdnů před tátovou smrtí.
Její číslo jste měli někde napsané?
Zespodu na jedné panence.
Babička Sharon o ně měla strach,
protože věděla, co se u nich doma děje.
Proto navrhla ta slovní hesla
a dala jim telefonní číslo, aniž by o tom Jason věděl.
Věděli, že by vyváděl.
Pověz mi o té cihle, kterou jsi zmínil.
O té, kterou tvá máma použila.
Koupili jsme květiny a měli jsme je zasadit
venku na zahradě.
Chtěli jsme ji nabarvit, aby byla hezká.
Máma si ji nechala v pokoji, protože ten den pršelo.
Co ta cihla na nočním stolku?
Chtěli jsme ji s dětmi nabarvit...
Chtěli jsme nabarvit pár cihel a vysadit kolem poštovní schránky kytky.
Není náhodou, že všechny hmotné i nepřímé důkazy
jsou v souladu s tím, co Tom a Molly vyšetřovatelům řekli.
Šokovalo mě zjištění, že státní zastupitelství
soudce úspěšně přesvědčilo, aby nebral
na výpovědi dětí zřetel.
Jak mohlo jít o spravedlivý soud,
když porota nikdy neslyšela důkazy,
které potvrzují Mollyinu výpověď?
Státní zastupitelství se ohánělo tím,
že děti své původní výpovědi později odvolaly.
Měl váš otec násilnické sklony? Ano, nebo ne?
NÁMĚSTKYNĚ STÁTNÍHO ZÁSTUPCE
Ne.
Považuji to...
MOLLYIN STRÝC
...za zjevný justiční omyl.
Jackův výslech na mě působil zinscenovaně.
Jako by jim vymyli mozek.
Já pravdu znám.
A vím, že ji neříkají.
Co je k tomu vede?
Netuším.
Jeden výslech byl veden specialistkou a probíhal ve sterilním prostředí.
Druhý ne.
Táta prý umřel takhle a to jsme měli říct.
Vypadla jste.
Už dobrý. Slyšíme se?
Musím zavolat Davida.
To nemohli kvůli tak důležitému výslechu poslat někoho přímo do Irska
a udělat to pořádně?
- Zdravím. - Už lepší?
Tak já zase jdu. Pokračujte.
Molly Corbettová si v ženské věznici odpykává
až pětadvacetiletý trest odnětí svobody.
Přitom je podle mě nevinná.
31. LEDNA 2019
TŘI ROKY PO JASONOVĚ SMRTI
Dobré ráno.
Vítám vás u odvolacího soudu v Severní Karolíně.
Musím ty tři soudce přesvědčit, že byla spáchána křivda.
Vaše Ctihodnosti, rád bych se vyjádřil k rozhodnutí nezahrnout výpovědi dětí.
Dle mého se v tomto ohledu soud dopustil chyby.
Odvolací soud nakonec rozhodl v náš prospěch.
A soudce stanovil, že agresorem byl tu noc Jason Corbett.
Stát však podal proti rozsudku odvolání k Nejvyššímu soudu v Severní Karolíně.
A mohlo se začít nanovo.
Děti jako jediné nejlépe věděly,
zda jejich otec trpí nekontrolovatelnými záchvaty hněvu.
Proto je třeba brát na jejich výpovědi zřetel.
Nejvyšší soud nyní přerušuje jednání.
Bůh ochraňuj stát a ctihodný soud.
Nejvyšší soud nám dal za pravdu.
Nařídil případ znovu projednat.
Tentokrát si ale porota vyslechne i výpovědi obou dětí.
Odsouzení Molly Corbettové a Thomase Martense
bylo v odvolacím řízení zrušeno.
Nejvyšší soud potvrdil rozhodnutí odvolacího soudu
a nařídil případ znovu projednat.
V soudním řízení se objevily výrazné trhliny,
a mělo tedy proběhnout znovu a řádně.
Konečně jsem se mohla vrátit domů.
Molly Corbettová i její otec Tom Martens byli dnes propuštění na kauci.
Pane Martensi, jaký je to pocit?
Těší mě, že jsem opět s rodinou.
Vazební věznici v Davidsonu opustili hodinu po sobě.
Poprvé po více než třech a půl letech
byla Molly zpět na svobodě.
Není to fér...
že je
jen tak propustili.
Nemůžu na to přestat myslet.
Zatím se ani neví, kdy začne nový soud.
Nevím...
Vůbec netuším, kdy to celé konečně skončí.
Musím prostě čekat...
a svůj život kvůli nim zase odsunout na druhou kolej.
Moc vám to nepřidá, že lidi, kteří vám tak ublížili a zabili vám otce,
jsou na svobodě a mohou na rozdíl od vás objímat své rodiče.
My můžeme za tátou leda tak na hřbitov.
Je načase připravit se na nový soud a porotu.
Tentokrát předložíme veškeré důkazy a vylíčíme vše v plném znění.
Nově se mělo řešit i domácí násilí,
kterého se na mně dopustil.
Všechno, co jsem si musela protrpět, mělo konečně vyjít na povrch.
Působili jsme jako šťastná rodinka.
Ale Jason se mnou nejednal zrovna v rukavičkách.
Nebylo dne, kdy by se mě nevyptával,
co jsem dělala, s kým jsem mluvila a co jsem měla na sobě.
A když jsem se nedejbože nějak jinak učesala,
hned v tom něco viděl a ptal se, jestli za někým jdu.
Připomínalo mi to minové pole.
Někdy v sobě ten vztek potlačil,
i když ho štvalo, že jsem ho neposlechla
a třeba šla někam, kam jsem neměla.
Jindy se uchýlil...
k násilí.
Z Molly se postupem času stala hromádka neštěstí.
Rozhodně jí v tom nebylo dobře.
Její sebevědomí výrazně utrpělo.
Působila vyloženě zdrceně.
Tehdy jsem ještě netušil, jaká muka doma zažívala.
Teď už to ale vím.
Tím, že mi neumožnil adopci, mě držel v šachu.
Zprvu mi to nedocházelo.
Vždycky mě odbyl větou typu: „Na co ti bude nějaký cár papíru?“
Dobře věděl, že kdyby souhlasil,
hrozilo by, že zažádám o rozvod a děti si odvedu s sebou.
Chtěl mít jistotu, že se to nestane.
Kdybych od něj ale tehdy odešla,
na názor dětí by soud kvůli jejich věku nebral zřetel
a nejspíš bych o ně přišla.
To jsem nehodlala riskovat a on na to spoléhal.
Věděl, že bez nich neodejdu.
Jedna moje kamarádka, expertka na rodinné právo.
mi doporučila, ať si všechno dokumentuju.
Ne nutně jen to domácí násilí, ale mateřství obecně.
Kdyby na ten rozvod došlo,
až budou děti starší, byla bych schopná doložit,
že jsem jejich matka.
Doporučila mi, ať si to nahrávám.
- Chci s Jackem mluvit sám. - Promiň.
Dáš mi aspoň dvě minuty? Ty jsi s dětmi pořád.
17. ÚNORA 2015 MOLLYINA NAHRÁVKA
- Budeš tak hodná? - Promiň.
Děkuji.
Pořídila jsem si malá nahrávací zařízení s hlasovým ovládáním
a rozmístila je různě po domě.
Pod konferenční stolek,
kuchyňskou linku,
jedno bylo na nočním stolku.
Měla jsem v úmyslu to zatím nějak vydržet
a zažádat o rozvod, až budou děti starší.
Byly chvíle, kdy jsem se bála,
že se toho dne nedožiju.
Ale nikdy mě nenapadlo,
že se toho nakonec nedožije Jason.
SOUDNÍ ZNALEC OBHAJOBY – DOMÁCÍ NÁSILÍ
Doug Kingsbery mi volal, že by potřeboval pomoct s jedním případem.
Točí se kolem úspěšného podnikatele, který s každým dobře vychází
a snad se ani neumí naštvat.
Agresoři ale často na veřejnosti vystupují úplně jinak než doma.
Doug mi poslal zvukový záznam jedné jejich rodinné večeře.
Chtěl jsem jen povečeřet s dětma.
Proč jsi jim musela dát najíst dřív?
Před chvílí jsem ti volala,
že vařím polévku, a tys říkal, že nechceš.
Myslel jsem, že večeříme spolu.
Ale tys mě neposlechla, protože se ti prostě nechtělo.
Jasně jsem řekla: „Vařím dětem polévku. Dáš si taky?“
Nechtěl jsem, protože jsi mě neposlouchala.
Ale poslouchala.
Bylo ti fuk, že tě o něco prosím.
Agresoři se s oblibou pasují do role oběti.
Molly se ho může snažit sebevíc utěšit
a vyjít mu vstříc, ale on prostě nechce být spokojený.
Nestojí o řešení problému.
Chce si dál stěžovat.
Jasně jsem říkal, že chci povečeřet s rodinou.
Slyšelas mě, ale stejně ses...
Jacku, slez z toho zábradlí a běž do pokoje.
Ne. Pojď sem ke mně. Nikam neodcházej. Neposílej ho do pokoje.
- Musím na záchod. - Zůstaň tady.
Dívej se na mě laskavě. Chtěl jsem večeřet s vámi.
Tys chtěla dát dětem.
Proto jsem nesouhlasil. Neposlouchala jsi mě.
- Dojez to. - Ale co na tom sejde.
Neposílej je pryč, když mluvím.
- Na to nemáš právo. - „Na to nemáš právo.“
Pravda, není jejich adoptivní matkou.
Jason má tedy pokaždé nabito a dává Molly najevo, že má mlčet.
Je úterý. Mám udělat lívance?
Nic od tebe nechci. Kdy už to pochopíš?
Vím, že se mi chystáš vzít děti.
Nechystám.
- Jen počkej. - Kdo chce lívanec?
Oplatím ti to stejnou mincí.
Od Jasona zjevná výhrůžka.
„Jestli se mi je pokusíš vzít, už je nikdy neuvidíš.“
Kolikrát ti to musím říkat?
Připravíte věci na lívance?
Vidíš? Zase to děláš! Odvádíš řeč jinam.
- Nemlať do židle. - Nehádejte se!
Do postele.
Spát. Švihem.
Akorát jsi ji vylekal.
- Do postele. - Vylekals ji, tati.
Běžte spát. Dělejte.
Až si porota tyhle důkazy domácího násilí vyslechne,
zprostí Toma a Molly viny.
To, že si Molly před pěti lety tu a tam něco vymyslela,
ještě neznamená, že ji Jason netýral.
Má dcera není lhářka. A já taky ne.
Jestli si myslíte opak, prosím.
Dokažte to.
Ukázalo se, že si Molly Jasona tajně nahrávala.
Nikdo kromě ní o tom nevěděl.
Tím pádem je čistě v její režii, jak to odprezentuje.
Molly si připravovala půdu
pro žádost o rozvod a svěření dětí do péče.
Oplatím ti to stejnou mincí.
- Já nic nechystám. - Nelži.
Zjevně ale něco chystala.
Jakmile se ve vztahu uchýlí k pořizování nahrávek,
může to snadno celé překroutit, aby Jasona očernila.
Pár měsíců před otcovou smrtí se atmosféra u nás doma změnila.
Trávili jsme spolu mnohem míň času.
Nejvíc jsem to pocítil,
když jsem našel v tátově autě nahrávací zařízení a ukázal mu ho.
Naprosto mu to vyrazilo dech.
Ptal se nás, jestli se nechceme vrátit do Irska.
Sarah pak dovysvětlil, že bez mámy. Vím, že Molly by byla určitě proti.
Věděla, že kdyby se odhodlal, nic by s tím nezmohla.
Ze všeho, co jsme o Molly zjistili,
bylo zřejmé, že se schylovalo k rozuzlení.
Ve hře byl nejen jejich sňatek, ale především právní nárok na péči o děti.
Znovu jsme se vrátili k výslechu Toma ze dne vraždy
a k důvodu, proč k nim vlastně se Sharon přijeli na návštěvu.
Neradi jsme sami a o víkendu jsme nic neměli.
Tak nás v sobotu napadlo, že pojedeme za Molly.
Je to od nás jen čtyři hodiny a bylo krásně.
Ale od pár lidí z Tennessee,
kde Tom a Sharon bydleli,
se nám doneslo, že se ten večer měli vidět s Tomovým šéfem,
ale na poslední chvíli se omluvili.
Nevěříme tomu, že Tom jel do Severní Karolíny
umlátit Jasona baseballovou pálkou.
Spíš se domníváme, že Molly úmyslně ztropila povyk.
Pokud by totiž přiměla Jasona vybouchnout,
zatímco jsou u nich její rodiče,
mohla by zažádat o soudní zákaz přiblížení,
a tím ho vystrnadit z domu.
Následně by mohla zažádat o okamžité svěření dětí do péče,
a tím ho o ně připravit.
Jenže když se to celé zvrtlo a došlo na násilí,
zřejmě jí začalo být jedno, jestli z toho vyvázne živý.
SEDM LET PO JASONOVĚ SMRTI
Všichni řeší Toma a Molly Martensovi.
Tento případ působil řadu let mezi USA a Irskem rozbroje.
Nyní by mělo dojít k obnově soudního řízení
při zachování obvinění z roku 2022.
Jak těžké pro vás je poslouchat,
že si váš zesnulý bratr, svou smrt v podstatě zasloužil?
Přesně to mě přimělo napsat knihu.
Nebyli jsme schopní Jasona dostatečně očistit.
O spravedlnost pro Jasona jsem usilovala dlouhých sedm let.
Najednou se blížil další soud.
Počítala jsem, že si mě obhajoba předvolá.
Čekala jsem, že budou tvrdit, že jsem Jacka a Sarah naočkovala já.
Ač je to nehorázná lež.
Nabádat dítě k lhaní
považuji za něco silně nemorálního.
Nikdy bych to neudělal.
Zrovna si balím, protože zítra brzy ráno začíná
předběžné projednání obžaloby.
Poprvé od roku 2015 zase uvidíme Martensovi.
Bude to pro nás náročné.
Řízení se obnovuje z velké části proto, že jsem v krizovém centru Dragonfly řekl,
že táta Molly udeřil.
Pořád na to musím myslet.
Čím dřív to začne, tím líp.
Jsou na svobodě už víc než rok.
Podle mě je nejvyšší čas
udělat za vším tečku a učinit spravedlnosti zadost.
Chci tam být pro tátu a svou rodinu.
Děti Jasona Corbetta, Ira, který byl v roce 2015...
PŘEDBĚŽNÉ PROJEDNÁNÍ
...v Severní Karolíně ubit k smrti, pevně doufají,
že se dnes konečně dozví, kdy bude řízení obnoveno.
Když jsem viděla Molly a Toma vcházet do budovy soudu,
ani se na mě nepodívali.
Došlo mi, že už se jich nebojím.
Proč bych taky měla? Neudělala jsem nic špatného.
Ano, zalhala jsem.
Ale bylo mi osm.
A pořád věřím, že se táta nakonec spravedlnosti dočká.
Přinášíme vám aktuální zprávy.
Vrahové irského podnikatele Jasona Corbetta budou čelit
obvinění z vraždy znovu za rok v létě.
Jeho rodina doufala, že se to stihne do Vánoc,
ale bohužel se tak nestane.
Nezbývá než trpělivě čekat.
Mrzí nás, že to bude dál viset ve vzduchu.
Ale věřím, že dostanu možnost svědčit
a budu moct vylíčit, co se u nás doma opravdu dělo,
a říct porotě, jaká Molly doopravdy je a jak to bylo.
Už dlouho čekám, až s tím budu moct ven.
Tenkrát jsem nevěděla, jak přesně popsat,
co jsme já, brácha a táta prožívali.
Při pohledu z venku bylo u nás doma všechno zalité sluncem.
Jenže uvnitř vládla temná a tíživá atmosféra.
Co jsme se odstěhovali do Ameriky, můj vztah s Molly se rapidně zhoršoval,
Já i Sarah jsme mívali v pokojíčcích fotku naší biologické matky.
Ona mi ale tu mou zabavila a schovala ji.
Měl jsem pocit, že Molly chce předstírat, že je naší jedinou matkou
a že jsme jinou nikdy neměli.
Sarah si s ní byla mnohem bližší než já.
Nedaly bez sebe ani ránu.
Hodně ji protěžovala.
Já si rozuměl spíš s tátou.
Vzpomínám si, jak jel jednou na pracovní cestu
a já mu řekl, že ho mám rád.
Vtrhla mi do pokojíčku
a rozházela mi oblečení, zdevastovala postel, povalila komodu.
Jednou jsem Molly v autě řekla, že bych ráda hrála baseball.
Táta ho trénoval, tak by mě mohl brát.
A Molly hned: „Ty už mě nemáš ráda?
Nejsem ti dost dobrá? Nechceš se mnou trávit čas?
Proč chceš být radši s tátou?“
Bylo mi nanic. Nechtěla jsem ji ranit.
Tátovi jsem toho plno ani nemohla říct.
Měla jsem problém poznat, co je správné a co špatné,
protože jsem věčně poslouchala jen ji.
Musel jsem o její náklonnost neustále bojovat.
Dělal jsem, co se dalo,
aby si mě aspoň všímala. Měl jsem ji moc rád.
Oba jsme ji měli rádi.
Ale přišlo mi, že nás proti sobě poštvává,
abychom se o ni rvali.
Kdyby to dospělo do stádia,
kdy mi ve třinácti dají u soudu na výběr,
určitě bych si vybral tátu.
Ale Sarah by chtěla zůstat s Molly.
Molly ji od táty neustále odlákávala.
Nikdy s ním...
Nikdy s ním neměla vztah, jaký by si přála.
A může za to Molly, aspoň podle mě.
MEADOWLANDS SEVERNÍ KAROLÍNA
V rámci příprav na obnovený soud
jsem zjistil, že řada Mollyiných přátel
byla svědky Jasonových záchvatů hněvu,
vyhrožování a majetnického chování,
což jen potvrzovalo její slova.
Jedna její kamarádka tvrdila,
že se jí Molly svěřila, poté co ji Jason v ložnici škrtil.
Prý začala mít strach,
jestli Jason svou první ženu neuškrtil.
Začala mít obavy, že by ji mohl potkat stejný osud.
To mě opravdu šokovalo.
Bylo to ve hře od začátku.
Od prvního výslechu.
Jeho první manželka zemřela za nejasných okolností.
Údajně šlo o astmatický záchvat.
Nebyla to novinka. Toma to trápilo, co mluvil s Mikeyem Fitzpatrickem.
VÝSLECH TOMA 20 DNÍ PO JASONOVĚ SMRTI
Přijeli k nám prarodiče z matčiny strany.
Měl jsem možnost mluvit s otcem jeho zesnulé první manželky.
Jmenuje se Mikey Fitzpatrick.
Není moc vzdělaný, měl jsem problém mu rozumět.
K tomu měl silný irský přízvuk. Ptal jsem se, co si o Jasonovi myslí.
Odpověděl: „Že mi možná zabil dceru.“
To mi vyrazilo dech.
Netušil jsem, jestli je jen zatrpklý
a zoufale se snaží najít někoho, koho by mohl z její smrti vinit,
nebo jestli na tom něco je.
Řekl to naprosto vážně.
Nehnul brvou.
Nikdo samotnou Magsinu smrt
a její okolnosti podrobněji neprošetřoval.
Všichni přijali závěry pitevní zprávy,
dokud se v ní Doug nezačal šťourat.
Podařilo se mi získat úředně ověřenou kopii pitevní zprávy
Jasonovy první ženy.
PŘÍČINOU SMRTI ZŘEJMĚ BYLO AKUTNÍ KARDIORESPIRAČNÍ SELHÁNÍ
ZPŮSOBENÉ ZÚŽENÍM PRŮDUŠEK U PACIENTKY S ASTMATEM.
Lékařský znalec mi na to řekl:
„Jeho první žena nezemřela na astmatický záchvat.“
„Z důkazů jasně vyplývá,
že podlehla zraněním způsobeným škrcením rukama.“
Ukázalo se, že Magsina sestra u toho onu osudnou noc byla.
Mags podle ní pořád opakovala větu: „Určitě umřu.“
U obětí škrcení rukama se běžně stává, že napadení přežijí,
ale do hodiny podlehnou následkům.
Jenže dle pitevní zprávy neměla Mags Corbettová
na krku žádné viditelné stopy.
NEBYLA ZJIŠTĚNA ŽÁDNÁ VNĚJŠÍ ZRANĚNÍ
Onen znalec mi vysvětlil, že neumíráte na vnější poranění krku.
Podlehnete zraněním vnitřním, která nejsou viditelná.
To bylo klíčové.
Státní zastupitelství argumentovalo tím,
že Molly nemohla být uškrcená,
protože neměla na krku žádná poranění.
Poradil mi, ať si prohlédnu fotografii Molly Corbettové
pořízenou policií časně zrána přímo před jejich domem.
Upozornil mě na škrábanec, který měla na levé straně krku pod uchem.
Předtím jsem si ho nevšiml.
Prý je od nehtu.
Vzniká při škrcení rukama,
buď když se útočníkovy nehty
zaryjí oběti do krku,
nebo když se oběť snaží útočníkovy ruce odtrhnout.
Ptal se, jestli jsme poslali pyžamo, co měla tu noc na sobě, na rozbor.
„Ne. Co bychom měli zjišťovat?“
„Když oběť ztratí vědomí,
přestane ovládat močový měchýř.
Vsadím se, o co chceš,
že na tom pyžamu bude v oblasti rozkroku zaschlá moč.
A měl pravdu.
Domnívám se,
že jeho druhá žena se nestala zároveň jeho druhou obětí
jen proto, že ji její 65letý otec přiběhl tu noc na pomoc.
Státní zastupitelství i obhajoba předvolaly řadu soudních znalců.
Všichni se po prostudování Magsiny pitevní zprávy
shodli, že příčinou smrti nebyl astmatický záchvat.
Ale naši znalci rovněž uvedli, že z toho nelze vyvodit,
že by ji Jason nebo kdokoliv jiný zabil.
To by byl ukvapený závěr nepodložený jakýmikoliv důkazy.
Existuje sáhodlouhý seznam možných zdravotních příčin,
které mohou u astmatiků takovýto záchvat vyvolat.
Nicméně nařčení z uškrcení
není určitě něco, co bere porota na lehkou váhu.
Báli jsme se, že by se toho mohla chytnout.
17LETÁ SARAH
Jack a Sarah pevně věří,
že jejich svědectví všechno zachrání.
19LETÝ JACK
Ale i kdyby svědčili přesvědčivě
a odvedli ukázkovou práci nad všechna očekávání,
nemáme nic jisté.
Proto jsme byli ochotni přistoupit na dohodu o prohlášení viny.
23. ŘÍJNA 2023
OSM LET PO JASONOVĚ SMRTI
Molly Corbettová a Thomas Martens dnes u soudu v Davidsonu
zažádali o překvalifikování trestného činu na zabití.
Molly Corbettová obvinění ze zabití nerozporovala.
A Thomas Martens dokonce přiznal vinu.
Dle obhajoby by jeho příkladná kariéra ve službách FBI
měla být uznána jako polehčující okolnost.
Já jsem vinu přiznat odmítla.
Byla jsem připravená na soud.
Doufala jsem, že pravda zvítězí. Nevzdávala jsem se.
Ale děsila mě vidina toho, že když soud prohrajeme,
můj otec by mohl strávit zbytek života za mřížemi.
Nechtěla jsem ho mít na svědomí.
Státní zastupitelství a obhajoba si opět připraví důkazy
k tomuto dobře známému případu a předloží je soudci.
Ten následně rozhodne o konečné výši trestů.
Znovu se mi obrátil celý svět vzhůru nohama.
V posledních osmi letech už poněkolikáté.
Nakonec možná zůstanou na svobodě, protože už si část trestu odpykali.
Strašná nespravedlnost.
To si táta ani já nezasloužíme.
Není to ani trochu fér.
Přátelé a sousedé Molly Corbettové před soudem potvrdili, že mezi manželi
docházelo k hádkám, fyzickému násilí a manipulacím.
Vynořily se také nejasnosti ohledně příčiny smrti jeho první ženy Margaret.
Obhajoba předvolala patology, dle kterých je možné, že ji někdo zabil.
Jako by soudili tátu.
Veškerá pozornost se upírala na něj.
Podle Mollyiných advokátů
měla smrt mé vlastní matky a mého otce společného jmenovatele.
Máma mě tu noc, kdy zemřela, krmila, protože jsem se vzbudila s pláčem.
A v noc, kdy zemřel táta, jsem se taky vzbudila a šla dolů.
Jak můžete dávat smrt obou mých rodičů za vinu mně?
Tehdy mi došlo,
že to celé hraje do karet obhajobě.
Tátu totiž nikdo z nich nezná. Ani o to nestojí.
Chápu, že se odmítali smířit s tím,
že Mags možná neumřela na astma.
Celý život jim totiž nalhávali opak.
Dělala jsem si naděje, že by mohli konečně procitnout
a nenechávat si dál vymývat mozky.
Ale...
oni dál věřili původní verzi.
Zřejmě pro ně byla stravitelnější.
Mám zlost.
Vím jistě, že táta mámu nezabil.
MAGSINA SESTRA A MATKA
Teta Catherine byla tu noc u nás doma.
Mrzelo mě, že jsem neměla možnost svědčit.
Jako jediná jsem tu noc byla přímo u toho.
Někdy kolem druhé hodiny ranní
mě vzbudilo Jasonovo klepání na dveře.
Říkal, že se Mags není dobře a že má vážný astmatický záchvat.
Mags si v kuchyni tiskla ruku na hrudník,
v druhé držela inhalátor.
Jason dělal, co mohl, aby jí pomohl.
Tom Martens tvrdil, že mu Mike říkal,
že má podle něj Jason Magsinu smrt na svědomí.
Když jsme se to doslechli, dopálilo nás to, tátu obzvlášť.
Řekl: „To není pravda.“
„Dokud budu žít, neuvěřím, že by Jason moji dceru zabil.“
Měli krásný vztah, milovali se.
Michael měl Jasona rád.
Byl to náš syn.
Dohodli jsme se, že Michael u advokáta sepíše prohlášení.
Otec podlehl rakovině, takže musíme jeho slova přečíst.
„Prohlášení Michaela Fitzpatricka:
S Thomasem Martensem jsem se osobně setkal jen jednou
a musím kategoricky prohlásit,
že o mé dceři Margaret jsme se nebavili,
a nikdy jsem netvrdil, že ji Jason zabil.
Tvrzení Thomase Martense jsou ve všech ohledech nepravdivá.“
8. LISTOPADU 2023
U soudu dnes zazní závěrečné řeči státního zastupitelství i obhajoby.
Mohli bychom se tak dočkat i konečného rozsudku.
Ještě než soudce vyřkne rozsudek,
mají zaznít prohlášení o dopadu trestného činu na život obětí,
přičemž klíčové budou výpovědi Jacka a Sary.
Napsal jsem si to, nejen kvůli tátovi, ale i kvůli sobě.
Je mi už 19 let.
Dlouho jsem neměl šanci se vyjádřit.
Osm let jsem poslouchal pořád dokola ty samé lži.
Teď můžu konečně s pravdou ven.
Konečně jsem na to dost stará a odvážná.
Vždycky to líčil někdo za mě.
Ale teď mám šanci vyjádřit se k tomu sama.
Jdu si pustit „Chicken Fried“.
Jasně. Nedáme to nahlas?
- Můžeme? - Jasně.
Pouštěli jsme si ji s tátou.
Jako by tam se mnou byl.
Jsme silní a držíme při sobě.
- Jo. - Pamatujte.
- Spolu to zvládneme. - Jo.
- Máte poslední slovo. - Nebojte. Dopadne to.
Na slzy už není čas.
Musíte v sobě probudit zlost a jít tam s hlavou vztyčenou.
- Ať jdou do prdele. Kašlete na ně. - Jo.
Saro, ukaž, co v tobě je.
Jdem na to!
Tak jo.
Jako dítě jsem se modlil, aby se mi to celé jen zdálo.
VÝPOVĚDI JACKA A SARY
Od útlého věku do začátku dospělosti jsem musel vyrůstat bez otce.
Nenechte se nevinnou tváří Molly Martensové ošálit.
Systematicky mě rozkládala a lhala mi.
Aby bylo jasno,
nikdy v životě jsem neviděl svého otce Molly udeřit.
Kdo je tu obětí?
Martensovi mou bolest jen umocňovali,
když se snažili mého tátu před celým světem pošpinit.
To, o co mě připravili, už mi nikdo nevrátí.
Viděla jsem krvavý otisk tátovy dlaně na dveřích do ložnice.
Nezemřel z vlastní vůle.
Nerozhodl se nás opustit. Vzali nám ho.
Byl pouhou obětí.
Mám štěstí, že mi táta vybral dva tak úžasné rodiče.
Bez nich by byl můj život podstatně těžší.
Až když jsem odletěla do Irska za Tracey a Davidem,
pochopila jsem, co je to rodina.
Molly Corbettová a Thomas Martens se vrací zpět za mříže.
Soudce je dnes odpoledne odsoudil k 51 až 74 měsícům...
Po odečtení trestu, který si již odseděli
za předchozí rozsudek ve věci vraždy druhého stupně,
zbývá jen sedm nebo osm měsíců.
Soudce přiznal, že pro něj bylo těžké dopátrat se pravdy,
a zdůraznil, že obě děti, tedy Jack a Sarah, jsou zcela nevinné.
Molly je vychovala, jak nejlíp mohla.
Bylo pro ni nesmírně bolestivé poslouchat,
jak před soudem tvrdí, že jim způsobila újmu.
To je dle mého lež.
Nikdy jsem ty děti psychicky ani fyzicky netýrala.
Jenom je využili k páchání zla.
Poštvali je proti mně.
Chtěli mi ublížit a to se jim povedlo.
Znají ty děti vůbec pravdu?
Těžko říct. Vybavují si procházky po pláži?
Pamatují si, že s nimi Molly psala úkoly?
Že jim chystala večeře a narozeninové oslavy?
Vzpomínají si, jak je učila plavat?
Pamatují si to?
Jestli si to pamatují,
jak mohou Molly nesnášet?
Molly Corbettová a Thomas Martens budou dnes propuštěni na svobodu.
Mám zakázáno děti jakkoliv kontaktovat.
Z nařízení soudu.
Nezáleží na tom, zda se cítím být jejich matkou,
jen bych jim působila další bolest.
Osobu, za kterou mě mají, ze srdce nesnáší.
Považují mě za bezcitnou tyranku a svého otce za svatouška.
Teď už jejich matkou nejsem.
Ale budu navždy přesvědčená, že jsem jejich matkou byla?
Ano, nepochybně.
Byla jsem matkou Jacka a Sary, akorát v jiné realitě.
Saro, kolik ti je?
Dva.
Dva a půl.
Jo.
A tobě?
- Čtyři a půl. - Ne jeden a půl?
Měla jsem Molly vážně ráda.
Ale to z ní ještě nedělá dobrou mámu.
- Řekni čauky. - Čauky.
Už k ní nic necítím. Ne že bych ji nesnášel.
Jen nechci, aby nade mnou měla sebemenší moc.
Díky.
Spousta lidí si určitě řekne,
že když jsem osm let žil s tátovými příbuznými
a trávil čas s jeho přáteli,
je jasné, že budu na jeho straně.
Ale nikdo mi do toho nemluvil, názor jsem si udělal jen já sám.
Táta pro mě byl hrdinou, vzorem i nejlepším kamarádem.
Tady je můj krasavec.
MLUVÍ JASON
Jacku, pošli taťkovi pusu.
Šikula. Dokonce dvě.
Co to děláš, tati?
Vezu Saru a mámu.
Přijely za tebou.
Čau, prďolo. Dáš taťkovi pusu?
- Stýskalo se ti? - Čau.
- Něco ti vezu. - Taťka nese dárky.
Byl to úžasný člověk a skvělý táta.
Ve všem mě podporoval.
Zaber, Saro!
Máma s tátou by určitě nechtěli, abych seděla na zadku a truchlila.
Nezbývá než jít dál, snažit se jim dělat radost
a žít život, jaký by nám přáli.
Táta nás měl oba moc rád.
Byli jsme pro něj vším. Vím to.
Jsem hrdá na to, že jsem dcerou Jasona Corbetta.
Překlad titulků: Vojtěch Tuček