Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- שמונה בנובמבר, 2023 -‬
‫- שרה -‬
‫היום יום חמישי, שישה באוגוסט, 2015.‬
‫אני עומדת לראיין את שרה קורבט.‬
‫שרה, את יודעת למה את כאן היום?‬ ‫-כן.‬
‫תגידי לי למה את כאן היום.‬ ‫-כי אבא שלי מת.‬
‫אוקיי.‬
‫- ג'ק -‬
‫אתה יכול לשבת.‬
‫וג'ק, שמי ברנדי, והתפקיד שלי‬ ‫הוא לדבר איתך היום.‬
‫אמרת שאבא שלך מת. איך קוראים לו?‬
‫ג'ייסון פול קורבט. ק-ו-ר-ב-ט.‬
‫ואיך קוראים לאימא שלך?‬
‫מולי מרטנס.‬
‫ואיך קוראים לסבא שלך?‬ ‫-קוראים לו טום מרטנס.‬
‫אוקיי. ואיך את קוראת לו?‬
‫אני קוראת לו סבא טום.‬ ‫-סבא טום. אוקיי.‬
‫- שני באוגוסט, 2015 -‬
‫- שמונה שנים קודם לכן -‬
‫מוקד חירום מחוז דוידסון. מה הכתובת שלך?‬
‫שמי טום מרטנס.‬
‫אני בפנתר קריק קורט,‬
‫ו... אנחנו זקוקים לעזרה.‬
‫אוקיי, מה קורה שם?‬
‫בעלה של בתי, החתן שלי,‬
‫רב עם הבת שלי.‬
‫התערבתי ו... נתתי לו מכה בראש.‬
‫עם מה?‬ ‫-עם מחבט בייסבול.‬
‫עם מחבט בייסבול?‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫הצילו!‬
‫הוא בהכרה?‬ ‫-לא.‬
‫הוא נושם?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני ישנה במיטה והטלפון מצלצל.‬
‫כבלש, אתה יודע שכשהטלפון‬ ‫מצלצל בשלוש לפנות בוקר,‬
‫זה לא משהו טוב.‬
‫אז קמתי מהמיטה, ויצאתי החוצה,‬
‫ואני בדרך למדולנדס בצפון קרוליינה.‬
‫אני נכנסת לבית,‬ ‫ואני מסתכלת לתוך חדר השינה של ההורים,‬
‫וזה די מחריד.‬
‫זו אחת מזירות הפשע הכי עקובות מדם‬ ‫שראיתי מזה זמן מה.‬
‫הדיירת סיפרה לי ששמה מולי קורבט,‬
‫והקורבן הוא בעלה, ג'ייסון קורבט.‬
‫מאוד קר בחדרים האלה.‬
‫טוב. ספרי לי מה קרה הלילה.‬
‫רבנו.‬
‫מי רב?‬ ‫-בעלי.‬
‫לבת שלי היה סיוט.‬
‫הוא התעורר בגללי או בגללה, אז הוא כעס.‬
‫הוא חנק אותי.‬
‫איך הוא חנק אותך?‬
‫קודם הוא לחץ עם היד שלו ממש חזק כאן.‬
‫הוא שחרר לרגע, וצרחתי ממש חזק.‬
‫אני לא זוכרת מה קרה מכאן,‬ ‫עד שאבא שלי נכנס.‬
‫אוקיי.‬
‫שמעתי ויכוחים וחבטות בקומה מעליי.‬
‫וזה נשמע רע.‬
‫תפסתי את המחבט ורצתי למעלה.‬
‫אז, פתחתי את דלת חדר השינה,‬
‫והוא מחזיק את מולי בגרון, ככה.‬
‫והוא רואה שאני מגיע,‬
‫והוא שם את היד סביב הגרון ככה.‬
‫אמרתי, "תשחרר אותה."‬
‫"אני אהרוג אותה."‬ ‫-"תשחרר אותה."‬
‫והוא התחיל לגרור אותה‬ ‫לחדר השינה, לתוך חדר האמבטיה.‬
‫והכיתי אותו.‬
‫הכיתי אותו במחבט בייסבול.‬
‫והוא מושיט יד ולוקח את המחבט.‬
‫ג'ייסון לקח את מחבט הבייסבול.‬
‫ו... הוא ניסה להכות את אבא שלי.‬
‫אני חושבת שהוא החטיא, ו...‬
‫אני...‬
‫הכיתי אותו בראש.‬
‫עם מה הכית אותו בראש?‬
‫עם לבנה שהייתה על השידה שלי.‬
‫אוקיי.‬
‫אני לא בטוחה. הכיתי אותו בראש או בכתף.‬
‫כמה פעמים הכית את ג'ייסון?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אוקיי, את לא זוכרת.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני לא יודע כמה פעמים הכיתי אותו.‬
‫אני לא יודע כמה פעמים הוא דחף אותי.‬
‫אני לא יודע. אני...‬
‫כי זה היה קרב.‬
‫שני האנשים האלה מספרים לנו‬ ‫שהם נלחמו על החיים שלהם.‬
‫לבעלה יש פציעות איומות.‬
‫ונראה שלהם אין.‬
‫בצפון קרוליינה יש להם זכות להגן על עצמם.‬
‫אבל האם הם הקורבנות, או שהוא הקורבן?‬
‫- נישואים קטלניים נוסח אמריקה -‬
‫את יודעת שבעלך‬ ‫לא שרד את הפציעות שלו, נכון?‬
‫לא... לא חשבתי שישרוד.‬
‫לא, הוא לא שרד את הפציעות שלו.‬
‫כמה זמן אתם ביחד?‬
‫שבע שנים.‬
‫הילדים שלי הם לא שלי מבחינה ביולוגית.‬
‫הם הילדים של אשתו הראשונה, והיא נפטרה.‬
‫את רוצה שניצור קשר עבורך‬ ‫עם מישהו ממשפחתו של בעלך?‬
‫אלוהים.‬
‫ומה אם אני מפחדת מהמשפחה שלו?‬
‫אני מפחדת שהם ינסו לקחת את הילדים.‬
‫ואתם נשואים באופן חוקי?‬ ‫-כן.‬
‫אימצת את הילדים?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, אז האפשרות הזאת קיימת.‬ ‫-אה!‬
‫אה!‬
‫- אירלנד -‬
‫- יום לאחר מותו של ג'ייסון -‬
‫אחי קיבל שיחה ונאמר לו שג'ייסון מת.‬
‫הוא ומולי רבו.‬
‫- טרייסי‬ ‫אחותו של ג'ייסון -‬
‫היא דחפה אותו, הוא נפל, נחבט בראשו ומת.‬
‫אז מייד התקשרתי למולי,‬
‫ולא הייתה תשובה.‬
‫אני לא תופסת. אני לא מעכלת.‬
‫אתה יודע, פשוט לא האמנתי.‬
‫ג'ייסון ואני היינו ממש קרובים.‬
‫הייתה לנו משפחה ממש גדולה.‬
‫גדלנו בג'יינסבורו בלימריק.‬
‫וג'ייסון, ויין ואני‬ ‫הם שלושת הצעירים במשפחה.‬
‫ג'ייסון תמיד היה חבר טוב.‬
‫כששמעתי את החדשות,‬
‫המחשבה הראשונה שלי‬ ‫הייתה דאגה לג'ק ושרה.‬
‫וכך, בתוך כמה שעות, ארזתי ויצאתי לדרך,‬
‫טסתי לאמריקה כדי לגלות מה קרה לג'ייסון‬
‫וכדי לוודא שג'ק ושרה בטוחים.‬
‫פשוט ידענו שעלינו להגיע‬ ‫לצפון קרוליינה במהירות האפשרית.‬
‫אני וטרייסי מונינו לאפוטרופסים‬ ‫בצוואתו של ג'ייסון.‬
‫הלכתי היישר למשרד עורך הדין של ג'ייסון.‬
‫אספתי את הצוואה‬ ‫וטסתי לאמריקה כמה שעות מאוחר יותר.‬
‫התחלנו לתאם עם משרד התובע המחוזי‬
‫לגבי המשך החקירה.‬
‫מייד הבנתי‬
‫שזה יהיה תיק שונה‬ ‫מאלו שאנו פוגשים בדרך כלל.‬
‫אני סוכן אף-בי-איי בדימוס.‬
‫מה עשית באף-בי-איי?‬
‫בחצי הראשון של הקריירה שלי עסקתי בפלילים.‬
‫במחצית השנייה של הקריירה שלי‬ ‫עסקתי במודיעין נגדי.‬
‫טום מרטנס הוא סוכן אף-בי-איי בדימוס,‬
‫והוא הוכשר והכשיר שוטרים אחרים‬ ‫באמנות החקירה.‬
‫אנו ניכשל במילוי תפקידנו‬ ‫אם פשוט נקבל ללא עוררין‬
‫וללא בדיקה את דבריו של אדם שהרג מישהו.‬
‫אולי זה יעזור אם אספר לכם מה קרה.‬
‫אוקיי.‬
‫כי זה יעזור למצב הנפשי שלי.‬
‫אוקיי.‬
‫אני רואה את טום מנסה לשלוט בנרטיב‬
‫ומציג דברים באופן שבו הוא רוצה להציג אותם.‬
‫טום אף פעם לא מודה‬ ‫שהוא ראה את מולי מכה את ג'ייסון.‬
‫בכל שלב שהוא, האם מולי הצטרפה אליך?‬
‫כשאיבדתי שליטה על המחבט‬ ‫והיא הצליחה להשתחרר,‬
‫היא הסיחה את דעתו, אבל אני לא יודע.‬
‫הכול מעורבב לי. אני לא יודע.‬
‫קשה לנו להאמין לזה.‬
‫בליל התקרית, כשהייתי בבית,‬
‫גיליתי שאימא של מולי הייתה במרתף.‬
‫אז קיבלנו ממנה הצהרה.‬
‫שרון מרטנס מספרת לנו‬
‫שהם התעוררו באמצע הלילה בגלל רעש,‬
‫והיא שומעת את הבת שלה צורחת.‬
‫בעלה קם מהמיטה,‬
‫עולה למעלה לטפל בסיבת הרעש,‬
‫והיא מתהפכת וחוזרת לישון.‬
‫- אני משערת שחזרתי לישון -‬
‫אני... המומה.‬
‫איזו סבתא עושה את זה?‬ ‫איזו אימא עושה את זה?‬
‫שרון מרטנס מספרת לנו‬ ‫שהיא לא הגיבה בשום צורה‬
‫לאירוע הנורא, האלים והנפיץ הזה‬
‫שקרה במעלה המדרגות,‬ ‫בבית מלא באנשים שהיא אהבה.‬
‫זה פשוט לא מסתדר.‬
‫אנחנו בודקים גם את השיחה למוקד החירום.‬
‫שלוש, ארבע.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע. טוב.‬ ‫-אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע. אחת...‬
‫צוות מד"א מקשיב להקלטה הזאת ואומר,‬
‫"לא נראה לי שהאנשים האלה מבצעים החייאה."‬
‫זה קשה מדי.‬
‫אתה לא יכול לספור ככה בקול רם,‬ ‫בדיוק כזה, בקצב כזה.‬
‫אחת... אני אספור. אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫צוות מד"א גם מספר‬
‫שהגוף של ג'ייסון היה קריר למגע,‬
‫ואחד מהם אפילו הסתכל על השני ואמר,‬
‫"מתי הם אמרו שהוא נפל?"‬
‫אלה לא ראיות מדעיות,‬
‫ויש מספיק משתנים הקובעים‬ ‫באיזו מהירות הגוף מתקרר,‬
‫אבל זה היה מידע משמעותי עבורנו.‬
‫ישנה אפשרות שבמשפחת מרטנס חשבו,‬
‫"אנחנו חייבים לשבת‬ ‫ולארגן את הסיפור שלנו,‬
‫לפני שנתקשר למשטרה."‬
‫- מדולנדס‬ ‫צפון קרוליינה -‬
‫גילינו שמספר שעות לאחר מותו של ג'ייסון,‬
‫מולי ותומס מרטנס חזרו הביתה,‬
‫ובשלב הזה,‬
‫הילדים נמצאים בטיפולם ותחת שליטתם‬ ‫של מולי מרטנס ומשפחתה.‬
‫בתוך 48 שעות,‬ ‫משפחת מרטנס הגישה בקשה לאפוטרופסות,‬
‫אימוץ, ומשמורת על ג'ק ושרה.‬
‫ביקשתי לדבר איתם, אתה יודע, בטלפון,‬
‫כדי לבוא לביקור בפיקוח, כל דבר.‬
‫רק רציתי לחבק אותם. הם איבדו את אביהם.‬
‫ומולי לא הסכימה לזה.‬
‫כל הדברים האלה קורים בבת אחת, מתנגשים,‬
‫ואני רוצה לראות את אחי.‬
‫דיברנו עם מנהל בית הלוויות,‬ ‫רצינו לבוא לראות את ג'ייסון,‬
‫והוא התנצל מאוד,‬ ‫אבל הוא קיבל הוראות ברורות‬
‫שאסור לנו לראות את ג'ייסון.‬
‫אני מאמינה שמולי מנסה‬ ‫לשרוף את גופתו של ג'ייסון‬
‫לפני שאגיע לשם.‬
‫חשבתי לעצמי, "מה עשית?"‬
‫ואז אנו מקבלים‬ ‫את תוצאות הנתיחה שלאחר המוות.‬
‫וממצאי הנתיחה שלאחר המוות...‬
‫הם נוראיים.‬
‫לג'ייסון יש שפשופים במצח, מתחת לעינו,‬
‫השכמות שלו,‬
‫ואז אנחנו מגיעים לראש.‬
‫ובמהלך... 30 שנותיי כתובע...‬
‫מעולם לא ראיתי תמונות כאלה.‬
‫הוא קיבל...‬
‫כל כך הרבה מכות בראש,‬
‫שהפתולוג לא היה יכול לספור אותן,‬
‫כי הן חפפו,‬
‫וחתיכה מהגולגולת של ג'ייסון‬
‫נפלה על השולחן.‬
‫נדרשת כמות עצומה של כוח‬
‫כדי לגרום לפציעה כזאת.‬
‫נדרשו לי ארבעה ימים של הליכים משפטיים‬ ‫עד שראיתי את גופתו של ג'ייסון.‬
‫זה נורא לראות‬
‫מה בן אדם אחד יכול לגרום לאחר.‬
‫הילדים שלו שכבו בחדר השינה,‬ ‫במרחק מטרים ספורים ממנו,‬
‫ואני יודעת שמחשבותיו האחרונות היו עליהם.‬
‫אני מחזיקה לו את היד ואני מבטיחה לו‬ ‫שהילדים שלו יהיו בסדר,‬
‫ואני מבטיחה שייעשה צדק על מה שקרה לו.‬
‫- ארבעה ימים לאחר מותו של ג'ייסון -‬
‫ג'ק ושרה היו בבית, ישנים במיטתם,‬
‫כשהאירוע הזה התרחש.‬
‫אנחנו צריכים שהם יתוחקרו‬
‫על ידי אנשים שעברו הכשרה‬ ‫לחקירת ילדים קטנים.‬
‫אז הם נלקחים‬ ‫ל"מרכז דרגונפליי לרווחת הילד".‬
‫בוא נתחיל בדבר הראשון שאמרת לי,‬ ‫שאבא שלך מת.‬
‫איך אבא שלך מת?‬
‫לאחותי היה סיוט...‬
‫- ג'ק‬ ‫בן עשר -‬
‫על חרקים שזוחלים.‬
‫הייתה לה שמיכה עם פיות‬ ‫וחרקים על המיטה שלה.‬
‫אבא שלי התרגז מאוד,‬
‫והוא צרח על אימא שלי, ואימא צרחה,‬
‫וסבא שלי בא והתחיל להכות אותו במחבט.‬
‫ואז אבא שלי תפס את המחבט,‬ ‫והכה את סבא שלי עם המחבט.‬
‫אז אימא שלי... לקחה... כאילו...‬
‫עמדנו לצבוע לבנה שהייתה שם,‬ ‫כזאת לבנת בטון.‬
‫והיא פגעה ברקה שלו ממש כאן,‬
‫והוא מת.‬
‫אוקיי.‬
‫לאחותך היה סיוט. איך ידעת את זה?‬
‫ההורי... אימא שלי אמרה לי.‬
‫אוקיי.‬
‫אימא ואבא שלך רבו לפני זה?‬
‫הוא מתרגז מאוד על אימא שלי‬ ‫על שהיא משאירה אור דולק.‬
‫- שרה‬ ‫בת שמונה -‬
‫מה הוא היה עושה?‬ ‫-הוא היה צורח עליה.‬
‫אוקיי. ראית אותו פעם מכה אותה?‬
‫פעם אחת.‬
‫הוא התרגז מאוד מדברים קטנים.‬
‫ועל מי הוא התרגז?‬ ‫-על אימא שלי.‬
‫ראית אותו מתרגז עליה?‬ ‫-כן.‬
‫וכשהוא התרגז, מה הוא עשה?‬
‫הוא היה פוגע פיזית ומילולית באימא שלי.‬
‫ראית אותו פוגע בה פיזית?‬
‫פעם או פעמיים.‬ ‫-מה ראית?‬
‫אגרופים, מכות, דחיפות.‬
‫הילדים נותנים הצהרה על ג'ייסון.‬
‫עלינו לשים לב לזה היטב.‬
‫אבל הם גם משתמשים בהרבה מילים‬ ‫שילדים בני שמונה ועשר‬
‫בדרך כלל לא משתמשים בהן.‬
‫הוא היה פוגע פיזית ומילולית באימא שלי.‬
‫זה יוצא דופן ובולט.‬
‫ואיך אתה יודע שהיא מפחדת ממנו?‬
‫היא סיפרה לנו.‬
‫לא. אימא שלי סיפרה לי על זה.‬
‫ומי סיפר לך על זה?‬
‫אימא שלי.‬
‫אימא שלי סיפרה לי.‬
‫היא סיפרה לי.‬ ‫-אימא שלך סיפרה לך.‬
‫יש אפשרות שהילדים קיבלו הדרכה.‬
‫יש הרבה, "זה מה שאימא שלי סיפרה לי‬ ‫על אותו הלילה,‬
‫ועל דברים שקרו בעבר."‬
‫אימא שלי סיפרה לי,‬
‫לא כשהייתי בת ארבע או חמש,‬ ‫אבל היא סיפרה לי כשהייתי בת שש.‬
‫"אבא שלך לא כזה אבא טוב."‬
‫למה היא אומרת את זה לשרה?‬
‫מה האמת ומה לא?‬
‫חזרנו לראיונות של מולי וטום.‬
‫אני יודע שהוא חזק ממני.‬ ‫אני יודע שהוא לומד אמנויות לחימה.‬
‫אני יודע שהוא מתאגרף.‬
‫אני מנסה להישאר במרחק של מחבט מהבחור הזה.‬ ‫-כן.‬
‫אני מת מפחד.‬
‫אנחנו מנסים לברר אילו הכשרות ג'ייסון עבר,‬
‫בקראטה או באמנויות לחימה,‬
‫הכשרה באגרוף שאולי הוא עבר.‬
‫בתוך שבוע לאחר שג'ייסון נרצח,‬
‫יצרו איתי קשר‬ ‫ממשרד השריף של מחוז דוידסון‬
‫ושאלו שאלות כמו‬ ‫"ג'ייסון היה לוחם באמנויות לחימה?"‬
‫"הוא היה מתאגרף מקצועי?"‬
‫"האם המשפחה שלנו שירתה‬ ‫בצבא האירי הרפובליקני?"‬
‫אבל הדברים האלה מגוחכים.‬
‫הם פשוט עשו כל שביכולתם‬ ‫כדי להרוס את השם שלו.‬
‫אני רוצה שהעולם ידע את האמת על ג'ייסון.‬
‫הוא היה האדם הכי טוב לב שאי פעם פגשת.‬
‫לעולם לא תראו אותו בלי חיוך.‬
‫כולם אהבו אותו. כולם אהבו את ג'ייסון.‬
‫הוא היה חבר של כולם.‬
‫הוא היה מאוד כריזמטי,‬ ‫והיה לו גם קול חזק.‬
‫ידעת כשג'ייסון היה בסביבה.‬
‫המשפחה הייתה הכול בשבילו.‬
‫לא חשבתי שהוא רומנטיקן,‬
‫עד שפגש את אשתו הראשונה, מגס.‬
‫יצאנו עם חברים ערב אחד,‬ ‫והכרתי בין מגס לג'ייסון.‬
‫ומההתחלה, הם נועדו זה לזה.‬
‫הם היו מאושרים.‬
‫אני, מרגרט, לוקחת אותך, ג'ייסון,‬
‫כבעלי,‬
‫לטוב ולרע, באושר ובעוני,‬
‫בחולי ובבריאות, כל ימי חיינו.‬
‫הם בנו את ביתם.‬
‫מגס פתחה גן ילדים,‬ ‫וג'ייסון קיבל קידום בעבודה,‬
‫אז החיים היו הכי טובים שאפשר. כמו באגדות.‬
‫והילדים של ג'ייסון היו הכול בשבילו.‬
‫כשהם נולדו, הוא היה מאושר מאי פעם.‬
‫זהו זה. ילד טוב. אני אוהב את שרה.‬
‫- קולו של ג'ייסון -‬
‫אתה הילד הכי טוב.‬ ‫-מי זה, ג'ק?‬
‫ג'ק, אתה יודע מה שרה אמרה לי?‬
‫היא אמרה שהיא תקנה לג'ק טרקטור ונגרר מתנה,‬
‫כי אתה אחיה, כי היא אוהבת את ג'ק.‬
‫קום מהכיסא שלי.‬
‫זו הייתה תחילת חייו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אתה רוקד?‬
‫כל זה השתנה באופן קיצוני‬ ‫כשקיבלתי שיחת טלפון‬
‫ערב אחד, ובה נאמר לי‬ ‫שלמגס היה התקף אסתמה.‬
‫בעלי ואני הצלחנו להגיע לבית החולים.‬
‫וג'ייסון היה עם מגס, ויכולנו לשמוע אותו...‬
‫מתחנן בפניה שלא תלך‬
‫ותעזוב אותו.‬
‫ג'ייסון,‬
‫באותו רגע, היה פשוט...‬
‫שבור לרסיסים.‬
‫- אני מתגעגע אלייך יותר ויותר‬ ‫בכל יום שעובר, וגם ג'ק ושרה. -‬
‫הוא היה כותב מכתבים למגס‬ ‫ומשאיר אותם ליד הקבר.‬
‫- תמיד תהיי אהבת חיי‬ ‫והבחורה בחלומותיי. -‬
‫כל המשפחה שלנו התגייסה,‬
‫אבל הוא לא היה יכול ממש להתאבל.‬
‫הוא היה הורה יחיד לשני תינוקות,‬
‫והיה עליו ללכת לעבודה כל יום.‬
‫אז הוא חיפש אומנת,‬
‫ואז מולי מרטנס נכנסה לחיינו.‬
‫הייתי בשנות העשרים המוקדמות שלי,‬ ‫והייתי במערכת יחסים במשך כמה חודשים‬
‫ונכנסתי להיריון במפתיע, ו...‬
‫זמן קצר לאחר מכן, עברתי הפלה.‬
‫ואני חושבת שכל אחת שעברה הפלה‬
‫יכולה להבין שזה היה שובר לב.‬
‫אני... הייתי במערכת יחסים עם מישהו,‬
‫והבנתי שאני לא רוצה‬ ‫לבלות את חיי עם אותו אדם,‬
‫והרגשתי שיהיה קל יותר אם אעזוב‬
‫ואיהנה מהעולם.‬
‫ובשבילי, לעבוד עם ילדים‬ ‫הייתה בחירה טבעית.‬
‫אז הצטרפתי לסוכנות אומנות,‬
‫וכשג'ייסון יצר איתי קשר,‬
‫הוא ציין בפרופיל שלו שאשתו נפטרה.‬
‫זה צבט לי בלב.‬
‫יש כאן שני תינוקות ללא אימא,‬
‫ואולי היה בי חלל שרציתי למלא.‬
‫זה היה טבעי שהיא תפתח כישרון‬
‫- טום -‬
‫לטיפול בילדים קטנים,‬
‫מכיוון ששני האחים הצעירים שלה‬
‫נולדו כשהיא הייתה בגיל‬ ‫שבו היא יכולה לעזור לאימא שלה.‬
‫היא ידעה טוב מאוד איך להעסיק אותם.‬
‫הגעתי לאירלנד ביום גשום ואופייני.‬
‫ופגשתי את ג'ייסון, והוא הרגיע אותי.‬
‫הוא היה מקסים, מצחיק.‬
‫הוא גרם לי להרגיש מיוחדת מאוד.‬
‫זמן מה לאחר הגעתה של מולי לכפר‬ ‫התחלתי לקלוט דברים,‬
‫רק סימנים קטנים בין ג'ייסון למולי.‬
‫הלכנו על החוף, והם הלכו מאחורינו,‬ ‫ואני חושב שטרייסי ציינה בפניי‬
‫שהיא חושבת שיש בקשר הזה‬ ‫יותר מאשר יחסי עובד-מעביד.‬
‫הרגשתי שאני מביאה שמחה‬ ‫לתוך החיים של ג'ק, שרה וג'ייסון.‬
‫טוב, לכי תביאי את הסנדלים.‬
‫את צריכה לשים אותם מעל הטייץ.‬
‫שלום.‬
‫כי זה היום החם ביותר באירלנד‬ ‫ואת עדיין צריכה טייץ.‬
‫שרה, בת כמה את?‬ ‫-שנתיים.‬
‫שנתיים וחצי.‬
‫כן.‬
‫בן כמה אתה?‬
‫ארבע וחצי.‬ ‫-אתה בטוח שאתה לא בן שנה וחצי?‬
‫אתה בטוח?‬
‫אבל לפעמים אתה עושה רעש שנשמע ככה...‬
‫זה נשמע כמו ילד בן שנה וחצי.‬
‫וכבר בימים הראשונים‬ ‫שרה התחילה לקרוא לי "אימא".‬
‫ממש הפכתי לאימא של הילדים האלה,‬
‫לפני שהפכתי לאימא של הילדים האלה.‬
‫זה היה נפלא.‬
‫מולי גרמה לג'ייסון לחייך,‬
‫והוא לא עשה את זה כבר הרבה זמן.‬
‫אבל היה ברור, מאימיילים של ג'ייסון למולי‬
‫שג'ייסון רצה להאט את הקצב‬ ‫של מערכת היחסים שלהם.‬
‫"הדאגה שלי היא לג'ק ולשרה."‬
‫"הייתה להם מספיק‬ ‫טרגדיה בחייהם הקצרים,‬
‫"ולמרות שאני יודע שהם חזקים,‬
‫"אני חושש לגרום להם לעבור משהו נוסף.‬
‫"אני ממש מפחד, מולי.‬
‫"אני לא רוצה לאבד אותך,‬
‫"אבל יותר מכך,‬ ‫אני לא רוצה להעמיד את ג'ק ושרה בסיכון‬
‫"לאבד אימא נוספת, אם זה לא ילך בינינו."‬
‫אבל מולי תמיד רצתה‬ ‫שמערכת היחסים תקבל תוקף.‬
‫והיא דוחפת ודוחפת.‬
‫- אני לא מתכוונת לחכות ולחכות -‬
‫- או להיות תלויה באוויר‬ ‫עד שתגיע להחלטה. -‬
‫בסופו של דבר, ג'ייסון התחיל‬ ‫לדבר על ההזדמנות‬
‫להתחלת חיים חדשים עבור ג'ק ושרה,‬
‫כדי שתהיה להם סביבה משפחתית יציבה‬ ‫שבה יש אימא ואבא.‬
‫יצאתי לבילוי לילי עם החברים שלי.‬
‫ג'ייסון נכנס ראשון, ומולי מאחוריו,‬
‫מראה את הטבעת שעל האצבע שלה.‬
‫ואמרתי, "אני מאושרת.‬ ‫אני רוצה שתהיה מאושר."‬
‫"מגס לא הייתה רוצה שתהיה אומלל."‬
‫בסופו של דבר, החלטנו לעבור לארצות הברית.‬
‫בעיקרון, בגלל סגנון החיים,‬
‫ובמיוחד, סגנון החיים‬ ‫בכל הנוגע לגידול ילדים.‬
‫- מדולנדס‬ ‫צפון קרוליינה -‬
‫התרגשתי מההתחלה החדשה עבור המשפחה שלנו.‬
‫- שרה‬ ‫בת 15 -‬
‫בפעם הראשונה שראיתי את הבית,‬ ‫חשבתי שהוא נראה כמו אחוזה.‬
‫הוא היה ממש מגניב.‬
‫הכול היה הרבה יותר גדול מאירלנד,‬ ‫ואהבתי את זה.‬
‫אני זוכרת שכשנכנסתי בפעם הראשונה,‬ ‫נכנסתי לחדר שלי ורצתי במעגלים.‬
‫ואהבתי את הגינה הגדולה, כי אבא שלי אמר לי‬ ‫שנוכל להביא טרמפולינה וכלב.‬
‫זו הייתה שמחה גדולה.‬ ‫כולם התרגשו לקראת ההרפתקה החדשה.‬
‫עברנו לאמריקה.‬
‫- ג'ק‬ ‫בן 17 -‬
‫הרגשתי שמייד התאקלמנו‬ ‫לאחר המעבר למדולנדס בצפון קרוליינה.‬
‫ישר נרשמנו לחוגים כמו שחייה,‬
‫הצטרפנו לנבחרות.‬
‫כולם שם היו כל כך נחמדים וידידותיים.‬
‫היינו חלק מקהילה נהדרת.‬
‫אחרי שמולי, ג'ייסון, ג'ק ושרה‬ ‫עברו לצפון קרוליינה,‬
‫הם תכננו להתחתן לאחר מספר שבועות,‬
‫וזה היה מאורע משמח שציפינו לו.‬
‫רק רצינו שג'ייסון יהיה מאושר,‬ ‫ונסענו כדי לתמוך בו.‬
‫כשהגענו, כולם התרגשו.‬
‫ג'ייסון ומולי תכננו לנו המון פעילויות.‬
‫נסענו לנסקאר,‬
‫עשינו על האש,‬
‫שיחקנו ועשינו חיים.‬
‫נמצאת פה מולי מנוקסוויל, טנסי...‬
‫- לילה לפני החתונה -‬
‫וגם ג'ייסון שהגיע כל הדרך מלימריק, אירלנד!‬
‫זו חובתי בתור השושבין להציג את כולם,‬
‫ומייד התחבבנו זה על זה.‬
‫"נלכד במלכודת‬
‫"אני לא יכול להשתחרר"‬
‫שרנו, שתינו ורקדנו.‬
‫האווירה הייתה נהדרת.‬
‫הוא נראה מאושר.‬
‫למוחרת, בחתונה,‬
‫התחלתי להבין שמשהו לא בסדר,‬
‫כשדיברתי עם השושבינה, סוזי.‬
‫הכנתי נאום.‬
‫לפני שהייתי אמורה לנאום,‬ ‫דיברתי עם טרייסי,‬
‫כדי להגיד לה שזה כמו באגדות.‬
‫היא התחילה להגיד‬ ‫כמה מדהים הכול וכמה רומנטי.‬
‫את יודעת, מולי הולכת‬
‫להיות הסנדקית של הילדים של ג'ייסון‬
‫מכיוון שהיא הייתה חברת ילדות של מגס.‬
‫מה?‬
‫ועכשיו, את יודעת,‬ ‫היא תהיה האם החורגת שלהם.‬
‫אני לא יודעת על מה את מדברת.‬
‫היא הייתה האומנת.‬
‫אני כזה, "מה? את צוחקת עליי."‬
‫אנחנו פשוט לא מאמינים‬
‫שזה מה שהאורחים האמריקאים בחתונה חושבים.‬
‫למה שמישהו יפברק סיפור שכזה?‬
‫- אוגוסט 2015 -‬
‫במהלך החקירה,‬
‫אנחנו מראיינים אנשים על מולי.‬
‫החברים שלה, המשפחה שלה, השכנים שלה.‬
‫ואנחנו מגלים דברים מאוד מוזרים.‬
‫אחד השכנים אמר לנו‬ ‫שהיא השתתפה במועדון קריאה,‬
‫ואחת הנשים נכנסה‬ ‫וממש התרגשה לגלות שהיא בהיריון.‬
‫לכאורה, מולי התחילה לספר לכולם‬ ‫את הסיפור המומצא הזה‬
‫על איך שהיא ילדה את שרה.‬
‫וחלק מהאנשים בחדר ידעו שזה לא נכון.‬
‫ובכל זאת, הסיפור סופר לאנשים אחרים, מולם.‬
‫והיא סיפרה לשותפה שלה בקולג'‬
‫על אחות מתה, ושאחותה מתה מסרטן.‬
‫גילינו שגם זה לא נכון.‬
‫אז היא מפברקת סיפור על אחות שלא קיימת.‬
‫למה זה חשוב‬
‫שבכל כך הרבה הזדמנויות,‬ ‫מולי סיפרה כל כך הרבה דברים‬
‫שברור שהם לא נכונים?‬
‫זה חשוב כי היו רק שלושה אנשים‬ ‫בחדר ההוא באותו הלילה.‬
‫ג'ייסון לא יכול לספר את הסיפור שלו.‬
‫שני האנשים שנשארו הם טום ומולי.‬
‫והגענו למסקנה שמולי לא אמינה.‬
‫עוד דבר שיוצא לאור‬
‫היא דרישתה העקבית של מולי‬
‫לאמץ את ילדיו של ג'ייסון.‬
‫חודשים ספורים לאחר החתונה,‬
‫היא ביקרה אצל עורך דין לענייני גירושים‬ ‫כדי לחקור את זכויותיה בקשר לילדים.‬
‫רציתי לאמץ אותם כי הם היו הילדים שלי.‬
‫כלומר, הייתי אימא שלהם.‬ ‫הייתי אימא שלהם. הם היו הילדים שלי.‬
‫ג'ייסון ואני דיברנו על כך שנעשה טקס אימוץ,‬
‫שיהיה חלק מטקס החתונה.‬
‫היו הרבה הבטחות שלא קוימו,‬ ‫אבל זאת הייתה אחת גדולה.‬
‫העליתי את זה כמה פעמים ושאלתי,‬ ‫"מה קורה עם תהליך האימוץ?"‬
‫"אני יכול לעזור?"‬
‫והוא היה אומר שהוא עובד על זה,‬ ‫ואז שום דבר לא היה קורה.‬
‫במבט לאחור על ההתכתבות,‬ ‫שאליה קיבלנו גישה לאחר מותו של ג'ייסון,‬
‫הבנו שג'ייסון ניסה לקיים את הבטחתו‬ ‫לאפשר למולי לאמץ את הילדים.‬
‫ראינו אימייל מג'ייסון לעורך דין.‬
‫- אם אתגרש האם הזכות להחזיק בילדים‬ ‫היא שלי או של מולי? -‬
‫אני חושב שיש שורה אחת שבולטת‬ ‫באימייל מעורכי הדין.‬
‫- במקרה של פרידה‬ ‫שופט יכול להחליט -‬
‫- שזה יהיה לטובת הילדים -‬
‫- שמולי תקבל משמורת מלאה. -‬
‫ג'ייסון לעולם לא היה לוקח סיכון כזה.‬
‫- 15 באוגוסט‬ ‫2015 -‬
‫- 13 ימים לאחר מותו של ג'ייסון -‬
‫מאחורי דלתיים סגורות בדוידסון,‬
‫החל אתמול קרב על משמורת.‬
‫במרכזו נמצאים ג'ק קורבט בן העשר‬
‫ואחותו בת השמונה, שרה.‬
‫הילדים נמצאים תחת טיפולה של האישה הזאת,‬
‫אשתו השנייה, מולי פייג' מרטנס.‬
‫אני זוכרת שמולי אמרה לי שטרייסי ודיוויד‬ ‫מנסים לקחת אותנו,‬
‫ושהיא הולכת לבית המשפט,‬ ‫והיא אמרה לי שהיא מנצחת.‬
‫מולי סיפרה לנו על החיים החדשים שיהיו לנו.‬
‫היא כבר חיפשה דירה,‬
‫חיפשה מכונית חדשה ובית ספר חדש שאליו נלך.‬
‫זה לא היה צריך להגיע לזה.‬
‫הילדים האלה הם שני אזרחים אירים.‬ ‫אבא שלהם היה אזרח אירי.‬
‫אין כלום. אין אימוץ. אין אזרחות כפולה.‬ ‫הם אזרחים אירים.‬
‫הצגנו ראיות לכך שאני האימא,‬ ‫וברור שהייתי האימא.‬
‫אני זאת שלקחה אותם לכול הפגישות שלהם‬ ‫ודאגה לארוחות,‬
‫ולכל הפעילויות היומיומיות,‬
‫ואני מרגישה שהוכחנו את זה ללא ספק,‬
‫והסביבה הביתית שלהם הייתה איתי‬ ‫ושהם בטוחים ויציבים.‬
‫- 18 באוגוסט‬ ‫2015 -‬
‫אנחנו כאן בעניין של אפוטרופסות‬
‫עבור הילדים הקטינים, שרה וג'ק קורבט.‬
‫ההורים של שרה וג'ק, אני די בטוח‬
‫שהיו רוצים שילדיהם יגדלו בארץ מוצאם,‬
‫שבה התרבות, הדת, המנהגים,‬
‫ומשפחתם המורחבת משני הצדדים‬ ‫מוכנים לטפח אותם באופן כזה‬
‫שיהיה לטובתם של הילדים.‬
‫הילדים האלה יחזרו לאירלנד.‬
‫כל האנשים האלה אמרו,‬
‫"ג'ייסון רצה שילדיו יהיו באירלנד‬ ‫עם המשפחה שלהם. מה?"‬
‫ג'ייסון רצה להיות בחיים.‬
‫ג'ייסון לא חשב שהוא ימות.‬ ‫לא חשבתי שהוא ימות.‬
‫ואני לא יודעת, אם באיזה עולם מטורף‬ ‫הוא חשב שהוא ימות,‬
‫אני מאמינה שהוא היה רוצה‬ ‫שהילדים יהיו עם אימא שלהם.‬
‫זה משהו שאני מאמינה בו.‬
‫אני זוכר את היום שנלקחתי ממולי.‬
‫ניידת עצרה מחוץ לבית.‬
‫ושני שוטרים קפצו החוצה,‬ ‫ומסחרית הגיעה מאחוריהם,‬
‫ובתוכה שני אנשים.‬
‫הם אמרו לי שיש צו בית משפט להרחקת הילדים.‬
‫ג'ק בעט וצרח ואמר,‬
‫"אני לא הולך איתכם. אני לא הולך."‬
‫ו"אתם לא יכולים לקחת אותי."‬ ‫ושרה בכתה.‬
‫אני זוכרת שהחזקתי את היד של ג'ק,‬ ‫ושאלתי אותם, "לאן אנחנו הולכים?"‬
‫"מי אתם? תחזירו אותנו.‬ ‫לאן אתם לוקחים אותנו?"‬
‫ואני... אני קרסתי, ובכיתי,‬
‫אבל ניסיתי להחזיק מעמד.‬
‫ניסיתי לקלוט את זה, וניסיתי... אני לא יודעת.‬
‫איך זה יכול לקרות?‬
‫אני אוהבת אתכם מאוד.‬
‫אני זוכר שאמרתי לה שלום, ושאני אוהב אותה,‬
‫והיא אמרה שהיא אוהבת אותי.‬
‫הייתי ילד בן עשר,‬
‫והיא הייתה האדם היחיד שהיה שם יום יום.‬
‫אני נפרדת ממישהי שהייתה אימא שלי‬ ‫מאז שאני זוכרת את עצמי.‬
‫אהבתי את מולי.‬
‫זו לא הייתה פרידה בשבילי.‬ ‫חשבתי שזה רק ביקור,‬
‫ואראה אותם בקרוב,‬ ‫אבל זו הייתה הפעם האחרונה שראיתי אותם.‬
‫ג'ק בן ה-11 ושרה בת השמונה‬ ‫חזרו לאירלנד אתמול.‬
‫מולי מרטנס ואביה, תומס מרטנס בן ה-65,‬
‫נחקרים על ידי המשטרה‬ ‫לגבי מותו של ג'ייסון בן ה-39.‬
‫כשחזרתי לאירלנד,‬
‫היה רעש תקשורתי עצום‬ ‫סביב המשפחה שלנו ואבא שלי.‬
‫- המסע של ג'ייסון‬ ‫מאירים את הדרך הביתה לג'ק ושרה -‬
‫זה היה פשוט הלם לראות‬ ‫שכל כך הרבה אנשים מתעניינים‬
‫ושזה הפך למקרה מפורסם בבית.‬
‫הבטחתי לג'ייסון‬
‫שאוודא שהוא ייקבר עם מגס.‬
‫היו שם כל כך הרבה אנשים‬ ‫שאהבו ותמכו באבא שלי,‬
‫ותמכו בכולנו,‬
‫וב-200 המטרים האחרונים,‬ ‫הלכנו מאחורי הארון.‬
‫- אבא -‬
‫היה קשה לחשוב‬ ‫שלעולם לא אראה אותו שוב.‬
‫- לזכר אישה נהדרת ואימא‬ ‫מרגרט קורבט -‬
‫- בעלה האהוב‬ ‫ג'ייסון קורבט -‬
‫אני זוכרת שהחזקתי את שרה בזרועותיי‬ ‫במיטה בלילה, והיא שאלה אותי‬
‫איך היא איבדה שלושה הורים.‬
‫רציתי לבטוח בטרייסי ובדיוויד. באמת.‬
‫אני זוכרת שחשבתי על זה.‬ ‫אני זוכרת שחשבתי לעצמי,‬
‫"את צריכה לבטוח בהם.‬ ‫את יודעת שהם אוהבים אותך."‬
‫אבל היה לי ממש קשה להרשות לעצמי,‬
‫כי לא רציתי להיפגע שוב.‬
‫התמודדנו עם שני ילדים קטנים שעברו טראומה.‬
‫והם היו צריכים שאהיה אימא, וזה מה שעשיתי.‬
‫מזל שטרייסי ואני עברנו הכשרה כהורי אומנה.‬
‫ידענו מה צריך לקרות‬ ‫כדי שהם יוכלו להתקדם,‬
‫והטיפול עמד להיות‬ ‫חלק חשוב מאוד בריפוי שלהם.‬
‫המשפחה לא הסכימה שיהיה קשר.‬ ‫הם לא ענו לשיחות.‬
‫אז השתמשתי במדיה החברתית‬ ‫כדי לשלוח הודעות לילדים שלי.‬
‫- עברו שלושה שבועות‬ ‫מאז שנלקחתם ממני. -‬
‫לא דיברתי...‬
‫דיברתי איתם מאז שביקרתי אותם...‬
‫- קולה של מולי‬ ‫חדשות אירלנד -‬
‫וכולנו חשבנו‬
‫שמדובר בביקור, לא בפרידה.‬
‫אני רוצה שמישהו יספר להם‬ ‫שאני אוהבת אותם.‬
‫- קולה של מולי‬ ‫4 אף אם אירלנד -‬
‫ויום הולדת שמח, ילדים, מכל הלב.‬
‫הם ניסו להטיס מטוס מעל בית הספר שלנו.‬
‫ומולי ביקשה מאנשים באתרי מדיה חברתית‬
‫להגיד לנו שהיא אוהבת אותנו.‬
‫- תתקשרו הביתה. באהבה, אימא. -‬
‫- אני מתגעגעת אליכם. -‬
‫- אני לא אפסיק להילחם.‬ ‫אני מתגעגעת אליכם בכל שנייה. -‬
‫זה היה מבול בלתי פוסק.‬
‫ניסינו לבנות עבורם סביבה בטוחה,‬
‫והם ניסו לפרק הכול.‬ ‫אנחנו לא רוצים שהם יהיו בקשר עם הילדים.‬
‫האנשים האלה הרגו את אביהם.‬
‫חיכינו לתוצאות של דוח הרעלים,‬
‫כי אמרו לנו בשלבים הראשונים של החקירה‬
‫שג'ייסון היה די שיכור.‬
‫אני יודע שהוא שתה.‬
‫כלומר, הוא התנהג בפראות.‬
‫היית אומרת שחשבת שהוא שיכור?‬
‫כן, הוא היה שיכור.‬
‫הוא לא היה רק שיכור מסטול.‬
‫עכשיו יש לנו ראיות מדעיות מוצקות‬ ‫שזה לא היה נכון.‬
‫- דוח רעלים -‬
‫המספר הוא 0.02.‬
‫זה חוקי לנהוג‬ ‫בצפון קרוליינה עד רמה של 0.08.‬
‫כשהוא מת, הוא לא היה שיכור.‬
‫בנוסף למעט אלכוהול,‬
‫יש שאריות של כדורי השינה של מולי‬ ‫במערכת הדם של ג'ייסון.‬
‫האם הוא לקח אותם מרצונו‬ ‫או שהם ניתנו לו ללא ידיעתו?‬
‫זו שאלה שעליה כנראה לעולם לא נוכל לענות,‬
‫אבל זה מדליק אצלי נורה אדומה‬ ‫בנוגע למה שקרה כאן באמת.‬
‫כשעוברים על הריאיון של טום,‬
‫על המקום שבו התרחש הריב הזה‬ ‫ואיך הוא קרה, זה לא הגיוני.‬
‫התברר שזה היה לשם הגנה,‬ ‫כדי שהיא תהיה מקדימה,‬
‫כדי שהיא תהיה בינינו.‬
‫הוא מחזיק אותה לפניו. אני מפחד שאכה אותה.‬
‫כל הזמן ניסיתי להגיע מסביב ולהסיח את דעתו‬
‫ולגרום לו לשחרר אותה.‬
‫רוב הפציעות בראש של ג'ייסון‬ ‫היו מאחורה ומהצד.‬
‫איך מניפים מחבט בייסבול‬ ‫ומכים מישהו בעורף אם אתה עומד מולו?‬
‫זה הגיוני יותר שהם בורחים ממך,‬ ‫או שאתה הגעת מאחוריהם.‬
‫בזירת הפשע היו נתזי דם ביותר מחדר אחד.‬
‫בחדר ההורים,‬
‫במסדרון.‬
‫באמבטיה.‬
‫יש פגמים בקירות מהנפת נשק.‬
‫המומחה לנתזי דם מציין‬ ‫שיש מקומות שנראה שתואמים להשערה‬
‫שג'ייסון קיבל את המכות כשהוא נפל.‬
‫יש מקום אחד‬
‫שבו ג'ייסון נחבט‬ ‫כשראשו היה במרחק סנטימטרים מהרצפה.‬
‫זה ברור שג'ייסון עדיין הוכה בראשו‬ ‫אחרי שהוא נפל.‬
‫בנוסף, הוא מציין שיש דם‬ ‫על גב דלת חדר השינה.‬
‫זה אומר שישנה אפשרות‬ ‫שהייתה אלימות קטלנית בחדר הזה‬
‫לפני שטום הגיע לשם והדלת הייתה סגורה.‬
‫האם מולי התחילה משהו וטום נגרר לזה?‬
‫גם אם זה התחיל כהגנה עצמית,‬
‫בנקודה שבה ג'ייסון‬ ‫כבר לא תוקפני יותר כלפיהם,‬
‫הם חייבים להפסיק להכות אותו,‬
‫והם לא. והם הכו אותו למוות.‬
‫כתוצאה מכל הבדיקות האלה,‬
‫אנחנו מחליטים להגיש כתב אישום‬ ‫על רצח מדרגה שנייה.‬
‫זה לא סתם כוח מופרז. זה רצח בזדון.‬
‫בתיק של הדוגמנית לשעבר ואביה,‬ ‫סוכן אף-בי-איי לשעבר,‬
‫שניהם מואשמים ברצח על רצח בעלה.‬
‫הם ישובו לבית המשפט בהמשך החודש,‬ ‫וצפויים לכפור באשמה.‬
‫אם יורשעו, הם עלולים לקבל מאסר עולם.‬
‫דמי ערובה על סך 200,000 דולר‬ ‫נקבעו לכל אחד מהם.‬
‫עליהם למסור את הדרכונים שלהם,‬
‫ועליהם להסכים לא ליצור קשר עם משפחת קורבט,‬
‫במיוחד עם שני ילדיו הקטנים‬ ‫של ג'ייסון קורבט.‬
‫- חמישה חודשים לאחר מותו של ג'ייסון -‬
‫בחודשים הראשונים לאחר חזרתי לאירלנד,‬
‫הרגשתי שאני ממש לא שייך.‬
‫הרגשתי מאוד בודד.‬
‫לא בטחתי באף אחד.‬
‫לא היו לי הרבה חברים,‬
‫והתגעגעתי לחברים שלי באמריקה.‬
‫אנחנו מתגעגעים לכולם במדולנדס.‬
‫ותגידו לכולם שאנחנו מתגעגעים אליהם.‬
‫ביי. אוהב אותך.‬
‫לשרה ולי היו חוויות שונות מאוד‬ ‫למרות שהיינו באותו המצב.‬
‫היא השתלבה הרבה יותר טוב.‬ ‫היא הייתה הרבה יותר דברנית ממני.‬
‫היא הייתה יותר חברותית.‬
‫עכשיו, בואו נראה מה שרה עושה.‬
‫היי, חבר'ה. אני קוראת לזה נדנדת התינוק.‬
‫טוב, תני לי לנסות שוב.‬
‫היא הצליחה למצוא חברים‬ ‫הרבה יותר מהר ממני.‬
‫והיא נפתחה בקלות יותר.‬
‫אז את רואה את הציפורניים שלה.‬ ‫אין עליהן לק, נכון?‬
‫כבר מזמן לא.‬
‫לא, הן באמת לא מוצלחות.‬
‫והתגעגעתי לחיים שלי.‬ ‫התגעגעתי לכל סוגי הספורט שעשיתי.‬
‫התגעגעתי לבית הספר, והתגעגעתי למולי.‬
‫- תשעה בינואר‬ ‫2016 -‬
‫- הודעה קולית של ג'ק למולי -‬
‫היי, אימא, זה ג'ק.‬ ‫זה לא יכול להתפרסם.‬
‫אני מתגעגע אלייך ואני אוהב אותך.‬
‫תמשיכי להילחם ממש חזק.‬ ‫אני רוצה לדעת מה שלומך.‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬ ‫תתקשרי אליי. בבקשה.‬
‫ואז זה פורסם בעיתונות,‬
‫וזו הייתה בגידה ענקית.‬
‫וכאן נקודת המבט שלי השתנתה,‬ ‫והתחלתי לחפש דברים,‬
‫והתחלתי לגלות מה באמת קרה‬
‫ולגבש דעה משלי ולראות את האמת.‬
‫- תשעה חודשים לאחר מותו של ג'ייסון -‬
‫בעודנו מתכוננים למשפט,‬
‫קיבלנו הודעה מאירלנד‬ ‫שג'ק מבקש לספר את האמת.‬
‫אז קבענו ריאיון בווידאו‬
‫בין המשרד שלנו לג'ק באירלנד.‬
‫מולי גרמה לי לשקר‬ ‫לאנשים שראיינו אותי.‬
‫ואיך מולי גרמה לך לשקר?‬
‫היא המציאה הרבה סיפורים על אבא שלי.‬
‫שהוא... היא אמרה שהוא התעלל בה,‬ ‫ושהיא לא משקרת.‬
‫ואז היא התחילה לבכות,‬ ‫והיא אמרה, "לעולם לא אראה אותך שוב."‬
‫לא ידעתי מה קורה.‬
‫במשך כל כך הרבה זמן נשאתי על כתפיי‬ ‫משא של אשמה.‬
‫מולי אמרה לי,‬
‫"אתה צריך להגיד שאבא שלך הרביץ לי,‬ ‫אחרת הם ייקחו אותך."‬
‫"ואתה לא תראה אותי שוב לעולם."‬ ‫-תגיד לי למה אתה כאן.‬
‫הדודה והדוד שלי מהצד של אבא שלי‬ ‫מנסים לקחת אותי מאימא שלי.‬
‫השופט שומע את ההקלטות מ"בית דרגונפליי".‬
‫הוא גם מקבל את המידע‬ ‫בנוגע להצהרה החדשה של ג'ק,‬
‫ובשלב הזה, השופט מסכים איתנו‬
‫שההצהרות של ג'ק ושרה ב"בית דרגונפליי"‬
‫הן לא קבילות, והמושבעים לא ישמעו אותן.‬
‫אמרתי מה שמולי אמרה לי להגיד.‬
‫בדיוק איבדתי את אבא שלי.‬
‫איבדתי את אימא שלי,‬ ‫ולא רציתי לאבד אף אחד אחר,‬
‫אז שיקרתי.‬
‫מעולם לא ראיתי את אבא שלי מכה את מולי,‬ ‫אפילו לא פעם אחת בחיי.‬
‫פחדתי, והייתי כל כך צעיר,‬
‫ולא היה לי אף אחד אחר בעולם,‬ ‫ופחדתי לאבד את מולי.‬
‫אני מרגישה אשמה,‬
‫כי במובן מסוים‬ ‫הרגשתי שאכזבתי את אבא שלי.‬
‫תיארתי מישהו שהיה ההפך המוחלט מאבא שלי.‬
‫אני רוצה שאנשים ידעו את האמת,‬
‫ואני רוצה שאנשים ידעו‬ ‫איזה אדם היה אבא שלי.‬
‫אבא שלי היה אדם מדהים,‬
‫ומה שקרה לו לא היה צריך לקרות לו.‬
‫אבא שלי נרצח באופן שאף אדם לא צריך להירצח.‬
‫הוא הוכה למוות עם לבנת בטון ומחבט בייסבול,‬
‫ואף אדם לא אמור לעבור... לעבור כאב כזה.‬
‫ולפי הראיות, רואים שהוא מנסה להתרחק מהם,‬
‫והם ממשיכים להכות אותו. הם לא מפסיקים,‬
‫וזה פשוט ממש קשה אפילו לחשוב על זה.‬
‫אני מנסה לברר למה ג'ייסון נהרג.‬
‫יש הרבה חילופי אימיילים בין ג'ייסון למולי‬
‫שמעלים חשש.‬
‫- אם אוכל לעשות משהו‬ ‫כדי שתהיי מאושרת... -‬
‫- עשיתי הכול...‬ ‫ועדיין את שונאת את עצמך, מכה את עצמך -‬
‫- בוכה במקלחת,‬ ‫מקיאה, מקללת, צועקת עליי... -‬
‫- אני מרגיש שאני לא עוזר... -‬
‫- נתתי לך הכול,‬ ‫כולל הלב שלי ושל הילדים שלי -‬
‫- ממולי מרטנס‬ ‫לג'ייסון קורבט -‬
‫- ממש! זה מה שאתה חושב. -‬
‫- אני מרגישה שלא משנה מה,‬ ‫לדעתך אני עושה משהו לא בסדר. -‬
‫נראה שיש נורות אדומות במערכת היחסים.‬
‫אני גם מקבלת הודעות מחברי קהילת מדולנדס.‬
‫זה הגיע במסנג'ר של פייסבוק.‬
‫כתוב, "ג'ייסון ומולי היו במסיבה‬ ‫ביום שישי לפני מותו,‬
‫"והיא זלזלה בו, אמרה שהוא שמן,‬
‫"היא אמרה שהוא בטח אכל‬ ‫את כל האוכל של התאום שלו,‬
‫"כי הוא נראה כמו אחד‬ ‫שאוכל בשביל שניים."‬
‫ג'ייסון עזב את המסיבה מוקדם‬ ‫ונראה מדוכדך, לא כמו עצמו.‬
‫הוא דיבר איתי על חזרה לאירלנד‬
‫בגלל שהנישואים לא היו במקום טוב.‬
‫והוא שלח הודעה לחבר שלו.‬
‫- יש ימים שאני נהנה‬ ‫וימים שאני רוצה לעוף מפה. -‬
‫- העבודה טובה, הילדים נהדרים.‬ ‫מולי עדיין מטורפת. -‬
‫- אתה עדיין רוצה לחזור הביתה? -‬
‫- אני מקווה. -‬
‫- דיברת עם מולי על זה? -‬
‫- לפעמים, אבל זה נגמר באסון -‬
‫כשמרכיבים את הפאזל,‬
‫אני מאמין שהקשר נגמר,‬ ‫והוא רצה לעזוב את הבית,‬
‫וזה היה קורה ממש מהר.‬
‫ומולי לא יכלה לתת לג'ייסון‬ ‫לעזוב עם הילדים,‬
‫כי אם כן, היא הייתה מאבדת הכול.‬
‫- יולי‬ ‫2017 -‬
‫- שנתיים לאחר מות ג'ייסון -‬
‫הלילה, תעלומת רצח מקבלת תשומת לב ארצית‬
‫כשדוגמנית לשעבר ואביה,‬ ‫סוכן אף-בי-איי לשעבר,‬
‫עומדים מול קבלת מאסר עולם‬ ‫על מות בעלה של האישה.‬
‫- תחילת המשפט -‬
‫לא ביצעתי פשע.‬
‫היה רגע אחד בוויכוח הזה‬ ‫שבו הגנתי על אבי,‬
‫ואם לא הייתי עושה את זה‬ ‫אני מאמינה שהוא היה מת,‬
‫ואז גם אני הייתי נהרגת.‬
‫אני לא יודע אם אבא יכול לראות‬ ‫משהו גרוע יותר‬
‫מאשר לראות את הילד שלו מת מולו.‬
‫התכוונתי להציל את חייה‬ ‫או למות בעודי מנסה,‬
‫ואין לי חרטות.‬
‫העדיפות הראשונה של טום...‬
‫- קולו של אלן מרטין‬ ‫נאום הסיכום של התביעה -‬
‫היא להגן על מולי.‬
‫הוא רוצה להציל את מולי,‬ ‫אז הוא חייב לומר שהוא הרג אותו.‬
‫אבל הוא משאיר את מולי מחוץ לעניין.‬
‫גם מולי אשמה ברצח, לפי טענת המדינה.‬
‫היא כעסה שלא נתנו לה לאמץ את הילדים.‬
‫שמענו כאן שהוא זה שקנה את הבית.‬
‫הוא מרוויח את כל הכסף.‬
‫היא תקועה.‬
‫כשמביעים זדון, ומצרפים את המחבט‬ ‫של טום מרטנס, זה מרגיש כמו,‬
‫"אני שונא אותו!"‬
‫ככה זה מרגיש כשמביעים זדון.‬
‫אתם יודעים איך מרגישים הבעת זדון‬ ‫מהלבנה שהייתה למולי?‬
‫זה מרגיש כמו, "אני שונאת אותו!‬ ‫ואני רוצה את הילדים האלה!"‬
‫ככה זה מרגיש כשמביעים זדון.‬
‫אתם יודעים איך הבעת זדון נראית?‬
‫הבעת זדון נראית כמו כל התמונות‬ ‫של מה שהם עשו לגולגולת שלו.‬
‫האישה והחותן של האיש מלימריק ג'ייסון קורבט‬
‫נשפטו ל-20 עד 25 שנות מאסר,‬
‫לאחר שנמצאו אשמים ברצח מדרגה שנייה.‬
‫הייתי בהלם מוחלט.‬
‫האמנתי במערכת,‬
‫ואני האמנתי שלאמת יש חשיבות.‬
‫והרגשתי כאילו אם לא הייתי צורחת‬ ‫באותו לילה, אם אני...‬
‫אולי הוא היה חונק אותי, ואולי הייתי בסדר.‬
‫והרגשתי ש...‬
‫אחרי שאבא שלי, אתה יודע,‬ ‫שירת את ארצו כל חייו,‬
‫והיה אבא נפלא,‬
‫עכשיו חייו... נגמרו,‬
‫וזו הייתה אשמתי.‬
‫חששנו שהמושבעים לא ימצאו‬ ‫את שני הנאשמים אשמים,‬
‫אבל הם כן, ואנחנו מודים להם על כך.‬
‫עבורנו, זו תחילת הריפוי,‬ ‫ובניית חיינו מחדש.‬
‫אפשרויות החיים נפתחו בפנינו שוב.‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫שבו הרגשתי ממש חופשייה‬
‫או ריקה, אבל במובן טוב.‬
‫איך אתה מעז לא להסכים?‬
‫הינה. אתה עדיין מפסיד.‬
‫התחלתי להתאקלם במשפחה שלי.‬
‫"יום הולדת שמח, שרה וסבא היקרים"‬
‫זאת אימא שלי, זה אבא שלי, ואלה האחים שלי.‬
‫תראה לנו איך עושים את זה!‬
‫רק היד שלך זזה.‬ ‫-קדימה, תראה לנו איך עושים את זה.‬
‫שרה!‬
‫אני זוכר את הפעם הראשונה‬ ‫שג'ק קרא לי "אבא".‬
‫הוא עלה במדרגות יום אחד‬ ‫והוא פשוט ענה, "אוקיי, אבא."‬
‫ואתה יודע, זה היה מאוד...‬
‫זה היה רגע מאוד מרגש עבורי.‬
‫זה היה איחוד מחודש של השבט הקטן שלנו,‬ ‫המשפחה המשולבת שלנו.‬
‫הכול הלך טוב, אבל אז המצב השתנה לרעה,‬
‫והכול השתבש שוב.‬
‫אנחנו יודעים איך ג'ייסון קורבט מת.‬
‫עכשיו נגיד לכם למה הוא מת.‬
‫אנחנו נספר את הסיפור.‬
‫לא סיפרו אותו במשפט הראשון.‬
‫אבל הפעם הסיפור יסופר.‬
‫המשפחה של מולי קורבט באה אליי‬ ‫וביקשה ממני לעבור על התיק‬
‫כדי לשכנע את בית המשפט לערעורים‬ ‫בקרוליינה הצפונית לקבוע משפט חדש.‬
‫אחד הדברים הראשונים בהם נתקלתי הוא ריאיון‬
‫של מולי בבוקר שזה קרה.‬
‫כמה פעמים לפני אתמול בערב‬ ‫היו לכם עימותים פיזיים?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫רבות מספור?‬
‫הרבה.‬
‫והדבר הבא שאני רואה‬
‫הוא שהרשויות ראיינו את הילדים‬
‫בבוקר למוחרת בביקור של משרד הרווחה,‬
‫ושניהם מתארים את אביהם כשתלטן ומתעלל.‬
‫ושלושה ימים לאחר מכן, ב"בית דרגונפליי",‬
‫הם חוזרים על ההצהרות הראשוניות.‬
‫הוא התרגז מאוד מדברים קטנים.‬
‫המצב החמיר בחודשיים האחרונים.‬
‫עכשיו הוא מקלל וצורח‬ ‫הרבה יותר, כועס הרבה יותר.‬
‫מבלי ידיעתו של איש,‬
‫שבועיים קודם לכן,‬ ‫ג'ייסון ביקר אצל הרופא שלו,‬
‫והוא התלונן שהוא מתרגז‬
‫בלי סיבה.‬
‫כדברי ג'ק, כמעט מילה במילה.‬
‫אז עכשיו אני חושב‬ ‫"וואו, אולי יש פה משהו."‬
‫חשבתי על מילת מפתח.‬
‫ספר לי על זה.‬
‫"גלקסי", זה שלי, ושל אחותי "טווס".‬
‫ומי אמר לך למצוא מילות מפתח?‬
‫סבתא שלי.‬
‫אני יכולה להגיד, "טווס",‬ ‫ואז אני מנתקת את הטלפון,‬
‫והיא הייתה באה לבית שלנו.‬
‫מטנסי?‬ ‫-כן.‬
‫את זוכרת מתי היא הציעה את זה?‬
‫כמה שבועות לפני שאבא שלי מת,‬ ‫הקטע של הטווס קרה.‬
‫מה עם מספרי הטלפון שלהם? כתבת אותם?‬
‫אחד נמצא מתחת לבובה.‬
‫סבתא שלהם, שרון מרטנס, הייתה מודאגת‬
‫בגלל דברים שהיא ידעה שמתרחשים בבית,‬
‫והיא ביקשה מהילדים לחשוב על מילת קוד‬
‫ונתנה לילדים את מספר הטלפון שלה,‬ ‫והסתירה את זה מג'ייסון,‬
‫כי הם ידעו איך הוא יגיב.‬
‫ספר לי על לבנת הבטון שאתה מדבר עליה,‬
‫או הלבנה שאימא שלך השתמשה בה.‬
‫קנינו פרחים ועמדנו לשתול אותם‬
‫בחצר הקדמית או בחצר האחורית.‬
‫והתכוונו לצבוע אותה שתיראה יפה.‬
‫והיא הייתה בחדר של אימא שלי‬ ‫כי ירד גשם קודם לכן.‬
‫יש לך לבנה על השידה?‬
‫הילדים ואני התכוונו לצבוע...‬
‫לצבוע את הלבנות ולשתול פרחים‬ ‫מסביב לתיבת הדואר.‬
‫זה לא צירוף מקרים‬
‫שכל הראיות הפיזיות והנסיבתיות‬
‫כולן מאשרות את מה שטום ומולי‬ ‫אמרו לרשויות החוק מההתחלה.‬
‫נדהמתי לקרוא שהמדינה‬
‫הצליחה לשכנע את השופט לא להכליל‬
‫את כל מה שהילדים אמרו.‬
‫איך יכול היה להיות משפט הוגן‬
‫כשהמושבעים לא שמעו את הראיות שתומכות‬
‫במה שלדברי מולי קרה באותו הלילה?‬
‫אחד הטיעונים שהמדינה העלתה‬
‫היה שהילדים חוזרים בהם‬ ‫מהצהרותיהם המקוריות.‬
‫והאם זה נכון‬ ‫שאביך היה מתעלל, או שזה שקר?‬
‫- עוזרת פרקליט מחוזי -‬
‫זה שקר.‬
‫אני מאמין שזה עיוות דין חמור.‬
‫כשצפיתי בריאיון של ג'ק, זה נראה מאולץ.‬
‫נראה שהם עברו שטיפת מוח.‬
‫אני יודע את האמת.‬
‫אני יודע שמה שהם אומרים זו לא האמת.‬
‫מה קורה בתוך הראש שלהם? אני לא יודע.‬
‫אחד מנוהל על ידי מראיין ילדים מיומן,‬ ‫בסביבה סטרילית.‬
‫ואחד לא.‬
‫היא אמרה לנו שככה אבא שלי מת,‬ ‫ולהגיד לפרקליטות...‬
‫נעלמת.‬
‫זה בסדר. חזרת?‬
‫אני אצטרך להתקשר לדיוויד.‬
‫אם זה ריאיון חשוב כל כך,‬
‫למה מחוז דוידסון לא יכול‬ ‫להטיס מישהו לאירלנד‬
‫ולערוך ריאיון כמו שצריך?‬
‫היי.‬ ‫-אוקיי. זה יותר טוב?‬
‫אני אצא. תמשיכו.‬
‫מולי קורבט יושבת בכלא נשים,‬
‫במאסר של 20 עד 25 שנים.‬
‫ואני לא חושב שהיא עשתה את זה.‬
‫- 31 בינואר‬ ‫2019 -‬
‫- שלוש שנים לאחר מותו של ג'ייסון -‬
‫בוקר טוב לכולם,‬
‫וברוכים הבאים‬ ‫לבית המשפט לערעורים של צפון קרוליינה.‬
‫אני צריך לשכנע את שלושת השופטים האלה‬ ‫שנעשה עוול.‬
‫כבודו, ברצוני להתייחס להחלטה‬
‫לא לכלול את הצהרות הילדים.‬
‫בית המשפט, לפי דעתי, הגיע למסקנות שגויות.‬
‫בית המשפט לערעורים קבע שזכינו.‬
‫והשופט קבע שג'ייסון קורבט‬ ‫היה התוקף באותו לילה.‬
‫אבל המדינה מערערת על קביעה זו‬
‫לבית המשפט העליון של צפון קרוליינה.‬
‫וכך, אני מתחיל שוב.‬
‫הילדים היו במצב מיוחד,‬ ‫שמאפשר להם לדעת את האמת,‬
‫האם אביהם התמודד עם בעיית כעס לא רציונלי.‬
‫וכאן טמונה הבעיה של ביטול הצהרות הילדים.‬
‫בית המשפט העליון של צפון קרוליינה‬ ‫יוצא להפסקה.‬
‫אלוהים ישמור את המדינה ואת בית המשפט.‬
‫בית המשפט העליון פסק, ואנחנו ניצחנו.‬
‫הם קבעו משפט חדש.‬
‫והפעם, הצהרות הילדים יושמעו למושבעים.‬
‫ההרשעות ברצח‬ ‫של מולי קורבט ותומס מרטנס‬
‫בוטלו בערעור.‬
‫בית המשפט העליון של צפון קרוליינה‬ ‫אישר את פסיקת בית המשפט לערעורים,‬
‫ומעניק לטום ומולי משפט חדש.‬
‫היו בעיות רציניות במשפט,‬
‫ועמדו לתקן את זה.‬
‫זה היה מלהיב. הייתי בדרך הביתה.‬
‫ובכן, הערב, מולי קורבט ואביה, טום מרטנס,‬
‫משתחררים בערבות.‬
‫מר מרטנס, איך ההרגשה להיות בחוץ?‬
‫אני שמח לחזור למשפחה שלי.‬
‫האב והבת עזבו את כלא מחוז דוידסון‬
‫בהפרש של שעה ביניהם.‬
‫בפעם הראשונה מזה שלוש שנים וחצי,‬
‫מולי יוצאת מהכלא חופשיה.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫שהם‬
‫יוצאים משם.‬
‫אני לא מצליחה להתרכז.‬
‫ולא נקבע תאריך למשפט.‬
‫אין...‬
‫אי אפשר להגיד, "אוקיי,‬ ‫זה הרגע שבו זה ייגמר."‬
‫אני רק צריכה לשבת כאן‬
‫ולתת לחיי לחלוף על פניי שוב, בגללם.‬
‫קשה מאוד לראות את האנשים שלקחו‬ ‫כל כך הרבה ממך ולקחו את חייו של אביך,‬
‫מסתובבים חופשי‬ ‫ויכולים לחבק את האבות ואת האימהות שלהם,‬
‫ואנחנו צריכים להגיע לחלקה עם דשא ומצבה‬ ‫כדי לראות את אבא שלי.‬
‫עכשיו אנחנו צריכים להתכונן‬ ‫למשפט חדש מול חבר מושבעים חדש.‬
‫כל הראיות יוצגו, וכל הסיפור יסופר סוף סוף.‬
‫האלימות במשפחה עמדה לצאת לאור.‬
‫כלומר, האלימות במשפחה שלי,‬
‫האלימות שסבלתי ממנה עמדה לצאת לאור.‬
‫אני חושבת שנראינו כמשפחה די מושלמת.‬
‫אבל המצב לא היה נהדר‬ ‫בנוגע ליחס של ג'ייסון אליי.‬
‫כל יום עמדתי מול חקירה,‬
‫על מה שעשיתי באותו יום,‬ ‫ועם מי דיברתי ומה לבשתי.‬
‫ואם סידרתי את השיער שלי אחרת,‬ ‫הוא היה שואל,‬
‫"למה סידרת את השיער שלך ככה?‬ ‫את מתכננת לדבר עם מישהו?"‬
‫הייתה אווירה של סכנה.‬
‫לפעמים הוא היה רותח וכועס‬
‫כי לא צייתתי למשהו,‬
‫או שהייתי במקום שלא הייתי צריכה להיות בו.‬
‫ולפעמים זה היה מוביל‬
‫למצב אלים.‬
‫מולי הפכה לקליפה של מי שהייתה.‬
‫היא בהחלט כבר לא הייתה מאושרת.‬
‫היא בהחלט כבר לא הייתה בטוחה בעצמה.‬
‫היא נראתה שבורה.‬
‫לא קלטתי את ההיקף‬ ‫או את חומרת האלימות במשפחה‬
‫כפי שאני כעת.‬
‫הסירוב לאפשר לי לאמץ את הילדים‬ ‫היה אמצעי שליטה.‬
‫וזה היה משהו שלא זיהיתי בשלב מוקדם.‬
‫הוא תמיד היה אומר, "למה זה משנה?‬ ‫זו רק פיסת נייר."‬
‫הוא ידע שגירושים ומשמורת‬
‫הם בגדר אפשרות, אם אאמץ את הילדים.‬
‫ולכן הוא רצה לוודא שזה לא יקרה.‬
‫אם הייתי עוזבת אז,‬
‫הילדים לא היו גדולים מספיק‬ ‫כדי להביע דעה בבית המשפט‬
‫ו... סביר להניח שהייתי מאבדת את הילדים.‬
‫לא הייתי מוכנה לאבד את הילדים,‬ ‫והוא ידע את זה.‬
‫הוא ידע שלא אוכל לעזוב את הילדים.‬
‫וכך, חברה שלי מהשכונה,‬ ‫שהייתה עורכת הדין של המשפחה,‬
‫היא המליצה לי לנהל רישום‬ ‫לא רק של ההתעללות,‬
‫אלא גם של אימהות בכללי.‬
‫את יודעת, אם יהיו גירושים‬
‫כשהילדים יהיו גדולים יותר, אז שיהיה תיעוד‬
‫לכך שהייתי אימא שלהם.‬
‫והיא המליצה שאקליט את מה שקורה.‬
‫אני מנסה לנהל שיחה עם ג'ק.‬
‫תוכלי לתת לי שתי דקות‬ ‫כדי לדבר עם הילדים שלי‬
‫כשאת איתם כל הזמן?‬
‫- 17.2.2015‬ ‫ הוקלט על ידי מולי -‬
‫תוכלי לעשות את זה?‬ ‫-כן, אני מצטערת.‬
‫את צריכה להצטער.‬
‫אלה היו מכשירי הקלטה קטנים‬ ‫שהופעלו באמצעות קול,‬
‫ופיזרתי אותם בבית.‬
‫מתחת לשולחן הקפה.‬
‫מתחת לדלפק.‬
‫אחד על השידה.‬
‫התוכנית שלי הייתה לשלוט במצב‬
‫עד שהם יהיו גדולים מספיק‬ ‫כדי להביע דעה בבית המשפט.‬
‫והיו זמנים שבהם חשבתי‬
‫שאני אמות לפני שזה יקרה.‬
‫אבל מעולם לא קרה‬
‫שחשבתי שג'ייסון עלול למות לפני שזה יקרה.‬
‫- ד"ר סקוט המפטון‬ ‫עד מומחה מטעם ההגנה, אלימות במשפחה -‬
‫דאג קינגסברי התקשר אליי,‬
‫ואמר שיש לו תיק שהוא חושב‬ ‫שאוכל לעזור בו.‬
‫יש כאן גבר שהוא איש עסקים מצליח מאוד.‬
‫הוא מסתדר עם כולם.‬
‫הוא לא מתרגז לעולם.‬
‫העניין הוא שמתעללים נראים‬ ‫באופן מסוים בפומבי, ובאופן שונה בפרטי.‬
‫אז דאג שלח לי הקלטה‬ ‫של המשפחה בזמן ארוחת הערב.‬
‫אפשר לאכול ארוחת ערב עם הילדים?‬ ‫שאלתי, אבל התעלמת,‬
‫ונתת להם אוכל בכל זאת.‬
‫דיברתי איתך בטלפון לפני עשר דקות‬
‫ואמרתי, "אני מכינה מרק.‬ ‫אתה רוצה קצת?" ואמרת לא.‬
‫אמרתי "לא" כי חשבתי שנאכל ביחד.‬
‫אבל התעלמת מזה, כי את...‬ ‫כי זה לא מה שרצית לעשות.‬
‫אמרתי, "אני מכינה מרק לילדים."‬
‫"אתה רוצה?"‬
‫אמרתי "לא" כי התעלמת ממה שביקשתי.‬ ‫-לא התעלמתי מכלום.‬
‫שכחת מה שביקשתי. לא אכפת לך.‬
‫אחד המאפיינים של מתעללים‬ ‫הוא שהם לוקחים את תפקיד הקורבן.‬
‫ולא משנה כמה מולי תנסה‬ ‫לפייס אותו או להרגיע אותו‬
‫בזה שהיא מציעה לעשות משהו בשבילו,‬
‫הוא לא רוצה להיות מרוצה.‬ ‫הוא לא רוצה פתרון לבעיה.‬
‫הוא רוצה בעיה כדי להתלונן עליה.‬
‫אמרתי, "אני רוצה‬ ‫לאכול ארוחת ערב עם המשפחה שלי."‬
‫זה מה שאמרתי לך. החלטת...‬
‫ג'ק, תפסיק להיתלות על המעקה,‬ ‫ולך לחדר שלך.‬
‫לא, אל תעלה לחדר שלך. בוא הנה.‬
‫אל תעלה לחדר שלך.‬
‫אל תגידי להם ללכת...‬
‫אני צריך ללכת לשירותים.‬ ‫-תישאר שם, בבקשה.‬
‫תוכלי להסתכל עליי ולכבד אותי?‬ ‫ביקשתי ממך ארוחת ערב עם המשפחה.‬
‫אמרת שאת מאכילה את הילדים. לכן סירבתי.‬
‫כי התעלמת ממה ששאלתי קודם לגבי ארוחת הערב.‬
‫שב ותסיים לאכול.‬ ‫-"למי אכפת ממה שהוא אומר".‬
‫אל תשלחי אותם לחדר כשאני מדבר.‬
‫אין לך זכות.‬ ‫-"אין לך זכות."‬
‫כלומר, כן, היא לא האימא המאמצת שלהם.‬
‫לדברי ג'ייסון, זו תחמושת נוספת‬
‫כדי להודיע למולי איפה היא עומדת.‬
‫זה יום שלישי, של פנקייק.‬ ‫אולי אכין פנקייק?‬
‫אני לא רוצה ממך כלום.‬
‫שאלתי אותך שוב.‬
‫הבהרת לי שאת רוצה‬ ‫להפריד אותי מהילדים שלי.‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני אעשה את אותו הדבר.‬ ‫-מי אוכל פנקייקים?‬
‫ההבדל הוא שאני אצליח.‬
‫זה איום ברור מצד ג'ייסון.‬
‫"אם תנסי לקחת ממני את הילדים,‬ ‫אני אקח את הילדים ממך."‬
‫אני לא צריך להגיד את זה שוב ושוב...‬
‫אתם יכולים להוציא את המצרכים לפנקייק?‬
‫את שוב עושה את זה!‬
‫אני מדבר ואת מדברת על משהו אחר!‬
‫תפסיק לדפוק עם הכיסא שלך!‬ ‫-תפסיקו לריב!‬
‫לכי למיטה.‬
‫למיטה. קדימה.‬
‫היא פשוט נבהלה, ג'יי.‬
‫עלי למיטה.‬ ‫-כן, אבא. היא נבהלה.‬
‫לכי למיטה.‬
‫אם חבר מושבעים ישמע את הראיות האלה,‬ ‫של אלימות במשפחה,‬
‫הם יקבעו שטום ומולי חפים מפשע.‬
‫האם בגלל שמולי סיפרה מעשייה לפני חמש שנים,‬ ‫או אולי שתי מעשיות,‬
‫זה אומר שג'ייסון לא התעלל בה?‬
‫הבת שלי לא שקרנית. אני לא שקרן.‬
‫ואם אתה חושב שכן, לך על זה.‬
‫תוכיח את זה.‬
‫גילינו שיש הקלטות סודיות‬ ‫של ג'ייסון שמולי עשתה.‬
‫מולי הייתה היחידה שידעה שמתבצעת הקלטה,‬
‫וזה יוצר תרחיש שבו היא יכולה לשלוט בנרטיב.‬
‫מולי התכוננה לגירושין והליכי משמורת.‬
‫אני אעשה מה שאת מנסה לעשות.‬
‫אני לא מנסה לעשות כלום, ג'יי.‬ ‫-את כן.‬
‫ברור שהיא מנסה לעשות משהו.‬
‫כל מי שמקליט הקלטות סודיות במערכת יחסים‬
‫יכול לתמרן את ההקשר‬ ‫ולגרום לג'ייסון להיראות רע.‬
‫בחודשים האחרונים לפני שאבי נהרג,‬
‫האווירה בבית הייתה שונה.‬
‫לא עשינו הרבה פעילויות כמשפחה.‬
‫התחלתי לשים לב לזה‬
‫כשמצאתי מכשיר הקלטה‬ ‫במכונית של אבא שלי, והראיתי לו אותו.‬
‫והוא היה בהלם מוחלט לראות את זה.‬
‫והוא אמר, "איך אתה מרגיש‬ ‫לגבי חזרה לאירלנד?"‬
‫ושרה אמרה, "בלי אימא?"‬ ‫ואבא שלי אמר, "כן".‬
‫וידעתי שמולי לא תאהב את זה.‬
‫היא ידעה שהוא יוכל לקחת אותנו,‬ ‫והיא לא תוכל לעשות כלום.‬
‫מכל מה שלמדנו על מולי,‬
‫נראה שדברים מסלימים במהירות‬
‫בכל הנוגע לנישואים והכי חשוב,‬ ‫בנוגע לחזקתה על הילדים.‬
‫אנו בוחנים את ההצהרה של טום‬ ‫בלילה שבו ג'ייסון נרצח,‬
‫ואת הסיבה לביקור של טום ושרון.‬
‫כלומר, אנחנו אנשים חברותיים.‬
‫ולא היו לנו תכנונים באותו סוף שבוע.‬
‫באותה שבת בבוקר החלטנו,‬ ‫"למה שלא נלך למולי?"‬
‫זו נסיעה של ארבע שעות, וזה יום יפהפה.‬
‫אבל למדנו מאנשים בטנסי,‬
‫מהמקום בו טום ושרון גרים,‬
‫שלטום ולשרון היו תוכניות‬ ‫בערב ההוא עם הבוס שלו,‬
‫והם ביטלו אותן ברגע האחרון.‬
‫אנחנו לא מאמינים‬ ‫שטום הגיע לצפון קרוליינה‬
‫להכות את ג'ייסון למוות עם מחבט בייסבול.‬
‫התאוריה שלנו‬ ‫היא שמולי תכננה אירוע נפיץ כלשהו.‬
‫אם מולי תצליח לגרום לג'ייסון להתרגז‬
‫כשההורים שלה נמצאים שם כעדים,‬
‫היא תוכל להגיש בקשה‬ ‫לצו הגנה עקב אלימות במשפחה,‬
‫דבר שיוציא אותו מהבית,‬
‫ואז היא תוכל לבקש משמורת חירום על הילדים‬
‫ולקחת ממנו את ילדיו.‬
‫אבל כשהתוכנית השתבשה, וזה נעשה אלים,‬
‫נראה שכבר לא היה לה אכפת‬ ‫אם הוא יחיה או ימות.‬
‫- שבע שנים לאחר מות ג'ייסון -‬
‫כולם מדברים על טום ומולי מרטנס.‬
‫התיק הזה גרם למחלוקת גדולה‬
‫בין ארה"ב לאירלנד במשך זמן רב.‬
‫המצב העכשווי‬ ‫הוא שהם צפויים לעמוד למשפט חוזר‬
‫על אותם האישומים מ-2022.‬
‫עד כמה זה קשה להקשיב לכל הדברים‬ ‫שאת יודעת שנאמרו‬
‫על אחיך המת כדי שייראה כאילו זה הגיע לו?‬
‫אני חושבת שזו אחת הסיבות‬ ‫שכתבתי את הספר,‬
‫כי לא הצלחנו להגן על ג'ייסון.‬
‫נלחמתי למען צדק לג'ייסון במשך שבע שנים.‬
‫עכשיו אנו עומדים בפני משפט חוזר,‬
‫ואני משערת שההגנה תתקשר אליי.‬
‫אני מאמינה שהם ינסו לטעון‬ ‫ששטפתי לג'ק ושרה את המוח,‬
‫שזה לגמרי... לא נכון.‬
‫להגיד לילד מה להגיד או להגיד לו לשקר‬
‫מנוגד לחלוטין למי שאני.‬
‫זה בחיים לא יקרה.‬
‫אני רק אורזת ומתכוננת,‬ ‫כי אנחנו עוזבים בבוקר‬
‫לשימוע לפני המשפט.‬
‫זו תהיה הפעם הראשונה שאנו רואים‬ ‫את משפחת מרטנס מאז 2015.‬
‫אז זה יהיה קשה מאוד.‬
‫הסיבה שהם קיבלו משפט חוזר‬ ‫קשורה לריאיון שלי ב"דרגונפליי",‬
‫שבו אמרתי שאבא שלי הכה את מולי.‬
‫זה תמיד הולך איתי.‬
‫אנחנו מקווים שהמשפט החוזר‬ ‫ייקבע בהקדם האפשרי.‬
‫האנשים האלה השתחררו לפני למעלה משנה,‬
‫ואני חושב שהגיע הזמן‬ ‫שהספר הזה ייסגר ושייעשה צדק.‬
‫אני רוצה להיות שם‬ ‫כדי לתמוך באבי ובמשפחתי.‬
‫משפחתו של ג'ייסון קורבט,‬ ‫האירי שהוכה למוות‬
‫- שימוע לפני המשפט -‬
‫בביתו בצפון קרוליינה ב-2015,‬
‫אמרה שהם מקווים‬ ‫שהתאריך למשפט החוזר של מולי וטום מרטנס‬
‫ייקבע בשימוע היום.‬
‫הם נכנסו לאולם בית המשפט‬ ‫וראיתי את מולי וראיתי את טום.‬
‫הראשים שלהם היו מושפלים‬ ‫והם לא הסתכלו עליי.‬
‫וחשבתי, "אני לא מפחדת יותר."‬
‫אני לא זאת שצריכה לפחד.‬ ‫לא עשיתי שום דבר רע.‬
‫שיקרתי, זה נכון.‬
‫אבל הייתי בת שמונה.‬
‫ואני מאמינה שייעשה צדק עבור אבא שלי.‬
‫אנו עוברים לחדשות עדכניות‬
‫על כך שהרוצחים של איש העסקים האירי‬ ‫ג'ייסון קורבט, יעמדו למשפט חוזר‬
‫באשמת רצח בקיץ הבא.‬
‫המשפחה קיוותה שהמשפט החוזר‬ ‫יתקיים לפני חג המולד.‬
‫למרבה הצער, זה לא קרה.‬
‫כרגע זה פשוט עניין של סבלנות.‬
‫זה מרחף מעל ראשינו ומלחיץ להתמודד עם זה.‬
‫אבל אם אזכה להעיד, ואני מקווה שזה יקרה,‬
‫אני בטוח שאוכל לתאר מה באמת קרה בבית,‬
‫ולספר לאנשים ולמושבעים‬
‫איך מולי באמת הייתה,‬ ‫ואת הגרסה האמיתית של האירועים, האמת.‬
‫חיכיתי הרבה זמן לומר הכול,‬
‫ו... לא היו לי מילים כדי להסביר מה קרה לי‬
‫ולאחי ולאבא שלי בעבר.‬
‫מבחוץ, הבית נראה כמו גן עדן.‬
‫ובפנים, הוא חשוך וכבד.‬
‫מערכת היחסים שלי עם מולי‬ ‫החמירה כשעברנו לאמריקה.‬
‫לי ולשרה היו תמונות‬ ‫של אמנו הביולוגית בחדרים שלנו,‬
‫והיא לקחה ממני את התמונה והחביאה אותה.‬
‫אני מרגיש שמולי רצתה להיות האם היחידה,‬
‫ושלא הייתה אף אחת לפניה.‬
‫מערכת היחסים של שרה ומולי הייתה‬ ‫הרבה יותר קרובה משלי.‬
‫הן עשו הכול ביחד.‬
‫היא הייתה הילדה הכוכבת.‬
‫אני הייתי קרוב יותר לאבא שלי.‬
‫אני זוכר שאבא שלי היה בנסיעת עבודה,‬
‫ואמרתי, "להתראות, אני אוהב אותך."‬
‫היא רדפה אחריי לחדר שלי.‬
‫היא הרסה את החדר שלי,‬ ‫הוציאה את כל הבגדים שלי, הפכה את המיטה,‬
‫הפכה את השידה שלי.‬
‫הייתי במכונית עם מולי ושאלתי אותה‬
‫"אוכל לשחק בייסבול?‬ ‫אבא המאמן, אז הוא יכול להביא אותי."‬
‫מולי הסתובבה ואמרה, "את לא אוהבת אותי?"‬
‫"לא אכפת לך ממני? את לא רוצה לבלות איתי?"‬
‫"למה את רוצה לבלות עם אבא שלך?"‬
‫הרגשתי נורא, כי חשבתי שממש פגעתי בה.‬
‫לא יכולתי אפילו לספר לאבא שלי דברים שקרו,‬
‫וזה הקשה עליי מאוד‬ ‫לדעת מה האמת ומה השקר‬
‫כי רק אדם אחד לחש לי באוזן כל הזמן.‬
‫נלחמתי כל הזמן כדי לקבל ממנה אהבה.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי‬
‫כדי להרגיש שהיא נותנת לי תשומת לב,‬ ‫אפילו לא אהבה. ואהבתי אותה.‬
‫אני וג'ק אהבנו אותה.‬
‫אבל אני חושבת‬ ‫שהיא גרמה לג'ק ולי להרגיש בתחרות,‬
‫כדי שנילחם על אהבתה.‬
‫אני חושב שאם זה היה מגיע לכך‬
‫שבגיל 13 היינו עומדים מול שופט,‬
‫הייתי בוחר באבא שלי בכל יום.‬
‫אבל שרה הייתה בוחרת במולי.‬
‫מולי הרחיקה את שרה מאבא שלי כל הזמן.‬
‫מעולם לא הייתה לה...‬
‫לא הייתה לה איתו‬ ‫את מערכת היחסים שהיא רצתה.‬
‫זאת אשמתה של מולי.‬ ‫לדעתי, זו אשמתה של מולי.‬
‫- מדולנדס‬ ‫צפון קרוליינה -‬
‫בעודנו מתכוננים למשפט חוזר,‬
‫גיליתי שלמולי יש קומץ חברים קרובים‬
‫ששמעו את ג'ייסון בהתקפי זעם,‬
‫מאיים עליה,‬
‫או אנשים שהיו עדים‬ ‫להתנהגות השתלטנית של ג'ייסון,‬
‫ותומכים במה שמולי תיארה לי.‬
‫אחת הנשים אמרה,‬
‫"מולי סיפרה לי שג'ייסון‬ ‫חנק אותה בעבר בחדר השינה."‬
‫והיא אמרה, "מולי פחדה‬
‫"שג'ייסון חנק את אשתו הראשונה,‬
‫"והיא התחילה לדאוג שזה עלול לקרות לה."‬
‫ואני חושב, "מה?"‬
‫זה היה שם כל הזמן,‬
‫מאז הריאיון הראשון עם רשויות החוק.‬
‫אשתו הראשונה מתה בנסיבות מסתוריות.‬
‫נמצא שהיה לה התקף אסתמה.‬
‫זה לא עלה סתם.‬
‫לטום היו חששות‬ ‫מאז השיחה שלו עם מייקי פיצפטריק.‬
‫- ריאיון עם טום‬ ‫20 יום לאחר מותו של ג'ייסון -‬
‫הזמנו את הסבים מצד האם. הם בבית שלנו.‬
‫יש לי הזדמנות לנהל שיחה‬
‫עם אביה של האישה הראשונה, שנפטרה.‬
‫שמו מייקי פיצפטריק.‬
‫הוא לא אדם משכיל. קשה מאוד להבין אותו.‬
‫יש לו מבטא אירי כבד.‬
‫שאלתי אותו מה דעתו על ג'ייסון.‬
‫הוא אמר, "אני חושב שהוא הרג את הבת שלי."‬
‫הייתי בהלם.‬
‫לא ידעתי אם מדובר רק באדם מריר‬
‫שהיה צריך להאשים מישהו על מות בתו,‬
‫או אם הוא התבסס על משהו.‬
‫הוא היה רציני מאוד.‬
‫הוא לא התבדח.‬
‫אף אחד לא חקר לעומק את מותה של מגס.‬
‫והנסיבות סביב מותה של מגס.‬
‫כולם קיבלו את ממצאי הנתיחה,‬
‫עד שדאג התחיל לחקור.‬
‫השגתי עותק של דוח הנתיחה הרשמי‬
‫של אשתו הראשונה של ג'ייסון.‬
‫- סביר להניח שהמוות נגרם‬ ‫עקב דום נשימה חריף -‬
‫- בעקבות ברונכוספאזם,‬ ‫אצל חולת אסטמה ידועה. -‬
‫ביקשתי ממומחה רפואי שיבדוק את זה.‬
‫הוא אמר, "אשתו הראשונה של ג'ייסון קורבט‬ ‫לא מתה מהתקף אסתמה."‬
‫"הראיות מראות, לדעתי,‬
‫שהיא מתה מפגיעות עקב חניקה ידנית."‬
‫גילינו שאחותה של מגס הייתה שם באותו לילה.‬
‫והיא דיווחה‬ ‫"מגס כל הזמן אמרה, 'אני הולכת למות'."‬
‫זה מה שקורה לקורבנות של חניקה ידנית,‬
‫ששרדו את האירוע,‬
‫אבל מתים מהפציעות האלה בתוך שעה.‬
‫אבל לפי דוח הנתיחה של מגס קורבט,‬
‫לא היו סימנים גלויים‬ ‫בצד החיצוני של הצוואר שלה.‬
‫- אין ראיות לפציעות חיצוניות -‬
‫המומחה שלי אמר, "אתה לא מת‬ ‫ממה שנמצא בחלק החיצוני של הצוואר."‬
‫"אתה מת מהפציעה שאי אפשר לראות,‬ ‫בחלק הפנימי של הצוואר."‬
‫זה חשוב.‬
‫המדינה מעלה טיעון‬
‫שלא יכול להיות שמולי נחנקה באותו לילה‬
‫כי אין לה פציעות בצוואר.‬
‫והוא אמר לי, "תסתכל‬ ‫על התמונה של מולי קורבט‬
‫שצולמה בשעות הבוקר המוקדמות,‬ ‫ממש מחוץ לבית על ידי המשטרה."‬
‫"אתה רואה את הסימן הישר‬
‫בצד שמאל של הצוואר של מולי מתחת לאוזנה?"‬
‫לא שמתי לב לזה קודם.‬
‫הוא אומר, "זו שריטה של ציפורן."‬
‫זה מה שקורה בזמן חניקה ידנית,‬
‫כשאחת מציפורני התוקף‬
‫מתחפרת בצד הצוואר,‬
‫או שלפעמים הקורבן מנסה להרחיק את היד.‬
‫והוא אומר לי,‬ ‫"בדקת את הפיג'מה שהיא לבשה באותו לילה?"‬
‫"לא. מה אני מחפש?"‬
‫"אם הקורבן מאבד הכרה,‬
‫הוא מאבד שליטה על שלפוחית השתן."‬
‫"אני מתערב איתך‬
‫שאם תלך לשם אתה תמצא כתם שתן‬
‫באזור המפשעה של הפיג'מה."‬
‫והינה זה.‬
‫אני מאמין‬
‫שהסיבה היחידה שאשתו השנייה‬ ‫לא הייתה הקורבן השני‬
‫היא כי באותו הלילה אביה בן ה-65‬
‫היה שם כדי להתערב ולעצור את זה.‬
‫יש הרבה עדים מומחים‬ ‫מטעם המדינה ומטעם ההגנה.‬
‫כל מומחה שמסתכל על נתיחת הגופה של מגס‬
‫מסכים שהיא לא מתה מהתקף אסתמה.‬
‫אבל המומחים שלנו אומרים שלא ניתן להסיק מכך‬
‫שג'ייסון או מישהו אחר הרג אותה.‬
‫זו מסקנה חסרת אחריות,‬ ‫והראיות לא תומכות בה.‬
‫יש רשימה ארוכה של מצבים בריאותיים אפשריים‬
‫שהיו נראים כמו התקף אסתמה‬ ‫אצל מי שידוע כאסתמטי.‬
‫עם זאת, הטענות שג'ייסון חנק אותה‬
‫הן לא טענות שהיינו רוצים‬ ‫שיוצגו בפני המושבעים.‬
‫אנו חוששים שאם חבר המושבעים ישמע את זה,‬ ‫הם יפסיקו להקשיב.‬
‫- שרה‬ ‫בת 17 -‬
‫ג'ק ושרה משוכנעים לחלוטין‬
‫שהעדות שלהם תתקן הכול.‬
‫- ג'ק‬ ‫בן 19 -‬
‫אבל אפילו אם העדות שלהם תהיה מדהימה‬
‫ותבהיר את עמדתם בנושא,‬
‫ואף יותר מזה,‬
‫זה עדיין יכול להשתבש.‬
‫ולכן אנחנו מוכנים לשקול עסקת טיעון.‬
‫- 23 באוקטובר‬ ‫2023 -‬
‫- שמונה שנים לאחר מותו של ג'ייסון -‬
‫היום, מולי קורבט ותומס מרטנס‬ ‫הגיעו לבית המשפט של מחוז דוידסון‬
‫כדי לעתור להפחתת אישום להריגה בשוגג.‬
‫מולי קורבט לא הודתה בהריגה בשוגג.‬
‫ותומס מרטנס הודה באשמה בהריגה בשוגג.‬
‫עכשיו יש טענה שבשל הקריירה המופתית שלו‬ ‫באף-בי-איי, באכיפת החוק,‬
‫יש להקל בגזר הדין.‬
‫לא רציתי להסכים לעסקת טיעון.‬
‫הייתי מוכנה ללכת למשפט.‬
‫הייתי מוכנה לתת לאמת לנצח,‬ ‫והייתי מוכנה להשיב מלחמה.‬
‫אבל האפשרות שנפסיד במשפט,‬
‫ואבא שלי ישב בכלא לשארית חייו,‬
‫לא יכולתי להתמודד עם האחריות הזאת.‬
‫הצוותים של המדינה ושל ההגנה יעברו‬
‫על כל הראיות בתיק שהאזור הזה מכיר היטב,‬
‫ויציגו אותן לשופט.‬
‫ואז הוא יחליט כמה זמן מאסר יוקצב להם.‬
‫כל העולם שלי התהפך שוב,‬
‫בפעם המי יודע כמה, בשמונה השנים האחרונות.‬
‫הם יכולים לצאת בסוף השימוע‬ ‫עם גזר דין שמתחשב בזמן שכבר ישבו.‬
‫זה פשוט חוסר צדק מוחלט.‬
‫זה לא מה שמגיע לאבא שלי.‬ ‫זה לא מה שמגיע לי.‬
‫זה לא בסדר. זה לא הוגן.‬
‫בית המשפט שמע עדויות מחברים ושכנים‬
‫של מולי מרטנס קורבט,‬ ‫שאמרו שהם היו מודעים לוויכוחים,‬
‫אלימות פיזית, והתנהגות שתלטנית‬
‫בנישואים במשפחת קורבט.‬
‫התעוררו שאלות בנוגע‬ ‫לנסיבות מותה של אשתו הקודמת,‬
‫מרגרט קורבט.‬
‫ההגנה הביאה פתולוגים‬ ‫שאומרים שיש אפשרות‬
‫שמישהו הרג אותה.‬
‫אני מרגישה שאבא שלי עומד למשפט.‬
‫ואני מרגישה שמתמקדים באופי של אבא שלי.‬
‫עורכי הדין של מולי אומרים‬ ‫שיש מכנה משותף אחד‬
‫בין מותה של אמי הביולוגית ומותו של אבי.‬
‫אמי הביולוגית האכילה אותי,‬ ‫כי התעוררתי בבכי בלילה שבו היא מתה.‬
‫ובלילה שבו אבא שלי מת,‬ ‫התעוררתי וירדתי למטה.‬
‫איך אפשר להאשים אותי‬ ‫בכך ששני ההורים שלי מתים?‬
‫ואז הבנתי‬
‫שעבור ההגנה זה רק תיק.‬
‫הם לא מכירים את אבא שלי,‬ ‫והם לא רוצים להכיר אותו.‬
‫למרות שהחדשות האלה היו יכולות להכאיב להם,‬
‫שמגס לא מתה מהתקף אסתמה,‬
‫כפי שסיפרו להם כל חייהם,‬
‫כנראה שהייתה לי תקווה שזה יגרום לסדק‬
‫ב... בשטיפת המוח שלהם.‬
‫אבל...‬
‫הם ממשיכים להאמין שזה מה שקרה,‬
‫ואולי הם חייבים להאמין בזה.‬
‫אני כועס‬
‫כי אני יודע שאבא שלי לא הרג את אימא שלי.‬
‫דודה שלי קתרין הייתה בבית באותו הערב.‬
‫- קתרין, אחותה של מגס‬ ‫מריאן, אימא של מגס -‬
‫הלוואי שיבקשו ממני לבוא ולהעיד‬
‫כי אני היחידה שהייתי שם‬ ‫בלילה שבו מגס נפטרה.‬
‫קצת אחרי השעה שתיים בבוקר,‬
‫נשמעה דפיקה על דלת חדר השינה,‬ ‫וזה היה ג'ייסון.‬
‫והוא אמר, "מגס לא מרגישה טוב.‬ ‫יש לה התקף אסתמה קשה."‬
‫מגס הייתה במטבח והחזיקה את החזה שלה.‬
‫היה לה משאף ביד.‬
‫צפיתי בג'ייסון עושה הכול כדי להציל אותה.‬
‫טום מרטנס אמר שהייתה לו שיחה עם מייק‬
‫על כך שמג מתה בידיים של ג'ייסון.‬
‫כששמענו את זה, כל המשפחה שלי זעמה,‬ ‫במיוחד אבי.‬
‫הוא אמר, "זה לא קרה."‬
‫"עד יום מותי, איך אאמין שג'ייסון‬ ‫הרג את בתי?"‬
‫הייתה להם מערכת יחסים נהדרת.‬ ‫הם היו זוג אוהב מאוד.‬
‫ומייקל אהב את ג'ייסון.‬
‫הוא היה הבן שלנו.‬
‫החלטנו שמייקל ייתן הצהרה לעורך הדין.‬
‫אבא שלי נפטר מסרטן,‬
‫אז אנחנו מדברים בשם אבא שלי.‬
‫"הצהרה של מייקל פיצפטריק."‬
‫"אני מבקש לציין בפרוטוקול‬ ‫שפגשתי את תומס מרטנס רק פעם אחת."‬
‫"אני יכול גם לומר באופן חד משמעי‬
‫שמעולם לא דיברנו על הבת שלי מרגרט,‬
‫וגם לא אמרתי לתומס מרטנס‬
‫שג'ייסון הרג את הבת שלי מרגרט."‬
‫"הצהרות אלה של תומס מרטנס‬ ‫הן לא נכונות לחלוטין."‬
‫- שמונה בנובמבר‬ ‫2023 -‬
‫השופט במחוז דוידסון ישמע את טיעוני הסיכום‬
‫של המדינה ושל ההגנה,‬
‫דבר היכול להוביל‬ ‫להחלטה סופית לגבי גזר הדין.‬
‫ממש לפני שהשופט יגזור את העונש‬
‫נשמע הצהרות נפגעי עבירה‬ ‫של בני משפחתו של ג'ייסון,‬
‫וג'ק ושרה,‬ ‫שהם בני המשפחה החשובים ביותר, ידברו.‬
‫כתבתי את זה לא רק בשביל אבא שלי,‬ ‫אלא גם בשבילי.‬
‫אני בן 19.‬
‫לא יכולתי להביע את דעתי הרבה זמן,‬
‫והייתי צריך להקשיב‬ ‫לשקרים בשמונה השנים האחרונות,‬
‫וזו ההזדמנות שלי לומר את האמת.‬
‫עכשיו אני מבוגרת מספיק, ואמיצה מספיק.‬
‫תמיד מישהו אחר סיפר את הסיפור שלי,‬
‫וחשוב לי לספר את הסיפור שלי בעצמי.‬
‫אני אקשיב ל"צ'יקן פרייד".‬
‫כן, כן. לשים את זה?‬
‫לשים את זה?‬ ‫-כן, כן.‬
‫תמיד היינו מקשיבים לזה יחד.‬
‫הרגשתי שהוא לצדי.‬
‫אנחנו הכי חזקים ומאוחדים.‬
‫כן.‬ ‫-אתה יודע?‬
‫אנחנו נעשה את זה יחד.‬ ‫-כן.‬
‫המילה האחרונה היא שלכם.‬ ‫-תסתכלי עליי. הכול יהיה בסדר.‬
‫זמן הבכי נגמר.‬
‫עכשיו הגיע הזמן לכעוס.‬ ‫להיכנס לשם, ראש למעלה, כתפיים לאחור.‬
‫שיזדיינו האנשים האלה. הם כלום.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה, שרה, תגידי את זה. מה נעשה?‬
‫בואו נעשה את זה!‬
‫אז, כן.‬
‫נהגתי להתפלל בלילה,‬ ‫כשהייתי ילד והתעוררתי,‬
‫שהכול היה חלום רע.‬
‫- הצהרות נפגעי עבירה -‬
‫נאלצתי לחוות את הילדות,‬ ‫גיל ההתבגרות,‬
‫ותחילת הבגרות בלי ההדרכה של אבא שלי.‬
‫כבודו, אל תלך שולל‬ ‫על ידי החזות הנעימה של מולי מרטנס.‬
‫היא שברה אותי באופן שיטתי‬ ‫והזינה אותי בשקרים.‬
‫אני רוצה שיהיה ברור.‬
‫מעולם לא ראיתי את אבא שלי‬ ‫מכה את מולי מרטנס.‬
‫מי הקורבן כאן?‬
‫משפחת מרטנס החמירה את הכאב שלי‬
‫וניסתה לגרום לעולם לחשוב‬ ‫שאבא שלי היה אדם רע.‬
‫מה שמולי וטום מרטנס לקחו ממני,‬ ‫לעולם לא אוכל לקבל חזרה.‬
‫ראיתי את טביעת היד המדממת של אבא שלי‬ ‫על דלת חדר השינה שלו.‬
‫לא היה במותו משהו בשוגג.‬
‫הוא לא בחר לעזוב אותנו. הוא נלקח מאיתנו.‬
‫הוא היה הקורבן.‬
‫למרבה המזל, אבא שלי בחר‬ ‫בשני הורים נפלאים‬
‫שידריכו אותי בחיים.‬
‫זה לא היה קל,‬ ‫אבל נוכחותם הפכה את זה לקל יותר.‬
‫רק כשבאתי לחיות עם טרייסי ודיוויד באירלנד‬
‫הבנתי את המשמעות האמיתית של משפחה.‬
‫מולי קורבט ותומס מרטנס חוזרים לכלא‬
‫על מותו של ג'ייסון קורבט.‬
‫היום אחר הצהריים, השופט גזר את דינם‬ ‫ל-51 עד 74 חודשים.‬
‫כשלוקחים בחשבון‬ ‫את משך הזמן שהם כבר ריצו,‬
‫כשהם נמצאו אשמים ברצח מדרגה שנייה,‬
‫זה מגיע לשבעה או שמונה חודשים.‬
‫השופט הבהיר שהיה לו קשה‬ ‫לגלות את האמת בתיק הזה,‬
‫אבל אמר בבירור שהילדים חפים מפשע.‬
‫ג'ק ושרה.‬
‫לדעתי מולי עשתה כמיטב יכולתה‬ ‫בגידול הילדים האלה.‬
‫וזה היה קשה מאוד עבורה להקשיב‬
‫להם אומרים שהיא פגעה בהם באופן כלשהו,‬
‫ואני פשוט לא מאמין שזה נכון.‬
‫לא התעללתי בילדים שלי, לא רגשית ולא פיזית.‬
‫הילדים היו כלי משחק בידי הרוע.‬
‫הם הופנו כנשק נגדי.‬
‫ו... הם רצו לפגוע בי, והם עשו זאת.‬
‫האם לדעתי הילדים יודעים את האמת?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫מה הם זוכרים מהבילויים על החוף?‬
‫מה הם זוכרים ממולי כאימא?‬
‫מה הם זוכרים מהארוחות שהיא הכינה?‬
‫מה הם זוכרים ממסיבות יום ההולדת?‬
‫מה הם זוכרים מזה שהיא לימדה אותם לשחות?‬
‫מה הם זוכרים?‬
‫איך אפשר לזכור את זה‬
‫ולשנוא את מולי?‬
‫היום, מולי קורבט ותומס מרטנס‬ ‫יצאו לחופשי מהכלא.‬
‫אסור לי לנסות ליצור קשר עם הילדים,‬ ‫לפי צו בית משפט.‬
‫בנוגע לתחושות שלי לגבי‬ ‫האם אני רואה את עצמי כאימא שלהם,‬
‫זה דבר שעלול לגרום להם כאב עצום כרגע.‬
‫אני חושבת שהם שונאים את האדם‬ ‫שהם חושבים שאני,‬
‫והם חושבים עליי כעל מתעללת מרושעת,‬ ‫והם חושבים שאבא שלהם היה נפלא.‬
‫אני בהחלט לא אימא שלהם עכשיו.‬
‫האם תמיד אראה את עצמי‬ ‫כמי שהייתה אימא שלהם?‬
‫כן, הייתי. הייתי אימא שלהם.‬
‫הייתי האימא של ג'ק ושרה בתקופת חיים אחרת.‬
‫שרה, בת כמה את?‬
‫שנתיים.‬
‫שנתיים וחצי.‬
‫כן.‬
‫בן כמה אתה?‬
‫ארבע וחצי.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫זה נכון שאהבתי את מולי.‬
‫אבל זה שאהבתי את מולי‬ ‫לא הופך אותה לאימא טובה.‬
‫תגידי, "ביי, מצלמה."‬ ‫-ביי, מצלמה.‬
‫אין לי רגשות כלפיה יותר.‬ ‫אני לא... אני לא שונא אותה.‬
‫אני לא רוצה לתת לה יותר שום כוח עליי.‬
‫תודה.‬
‫אני מבין איך הרבה אנשים אומרים,‬
‫"הוא היה בחברת אנשים שאהבו את אבא שלו,‬
‫"המשפחה של אביו,‬ ‫והחברים של אביו במשך שמונה שנים.‬
‫"לכן הוא אומר את הדברים האלה."‬
‫אבל תמיד עודדו אותי‬ ‫להגיע להחלטות משלי, לדעות משלי.‬
‫אבא שלי היה הגיבור שלי.‬ ‫הוא היה מישהו שהערצתי.‬
‫הוא היה חברי הטוב ביותר.‬
‫הינה ילד מהמם.‬
‫- קולו של ג'ייסון -‬
‫ג'ק, תן לאבא נשיקה.‬
‫ילד טוב. עוד אחת.‬
‫מה אתה עושה, אבא?‬
‫מביא את שרה ואת אימא.‬
‫הם חוזרים הביתה לבית של ג'ק.‬
‫היי, בובה! תיתן לאבא נשיקה?‬
‫התגעגעת לאבא?‬ ‫-היי!‬
‫תראה מה אבא קנה לך.‬ ‫-אבא קנה לך מתנות?‬
‫אבא שלי היה אדם מדהים.‬ ‫הוא היה אבא טוב.‬
‫הוא היה המעודד הכי גדול שלי.‬
‫קדימה, שרה!‬
‫אני יודעת שאבא ואימא שלי‬ ‫לא היו רוצים שאהיה עצובה.‬
‫אז צריך להמשיך הלאה‬ ‫ולגרום להם להתגאות,‬
‫ולחיות את החיים שהם רצו שתחיה.‬
‫אבא שלי אהב אותי ואת ג'ק.‬
‫היינו הכול בשבילו, ואני יודעת את זה.‬
‫ואני ממש גאה לומר‬ ‫שאני הבת של ג'ייסון קורבט.‬
‫תרגום כתוביות: נירית שינמן‬