Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
8 NOIEMBRIE 2023
Azi e joi, 6 august 2015.
O voi interoga pe Sarah Corbett.
Sarah, știi de ce ești aici?
Da.
Spune-mi de ce.
- Fiindcă a murit tata. - Bine.
Ia loc!
Jack, eu sunt Brandy. Sarcina mea e să vorbesc cu tine.
Tatăl tău a murit. Cum îl cheamă?
Jason Paul Corbett. C-O-R-B-E-T-T.
Pe mama ta cum o cheamă?
Molly Martens.
- Cum îl cheamă pe bunicul tău? - Tom Martens.
Bine. Și cum îi spui?
- Îi spun „bunicul Tom”. - Bunicul Tom. Bine.
2 AUGUST 2015
CU OPT ANI ÎN URMĂ
Comitatul Davidson, serviciul 112. Care e adresa?
Mă numesc Tom Martens.
Sunt pe Panther Creek Court
și avem nevoie de ajutor.
Ce se întâmplă?
Soțul fiicei mele, ginerele meu,
s-a certat cu fiica mea.
Am intervenit și... L-am lovit în cap.
- Cu ce? - Cu o bâtă de baseball.
- Cu o bâtă de baseball? - Da, doamnă.
Ajutor!
- E conștient? - Nu.
Respiră?
Nu-mi dau seama.
Dormeam buștean când a sunat telefonul.
Ca detectiv, știi că, dacă sună telefonul la trei noaptea, nu e bine.
M-am dat jos din pat, am ieșit pe ușă
și am mers la Meadowlands, în Carolina de Nord.
Am intrat în casă și m-am uitat în dormitor.
Era îngrozitor.
De mult nu mai văzusem un loc al crimei atât de sângeros.
Femeia care locuia acolo mi-a spus că o cheamă Molly Corbett
și că victima e soțul ei, Jason Corbett.
E foarte frig aici.
Bine. Spuneți-mi ce s-a întâmplat.
Ne-am certat.
- Cine? - Eu și soțul meu.
Fiica mea a avut un coșmar.
Una din noi l-a trezit, așa că era furios.
M-a strâns de gât.
Cum v-a strâns de gât?
Întâi m-a apăsat foarte tare cu mâna aici.
Mi-a dat drumul o clipă și am țipat foarte tare.
- Nu știu ce a urmat până a intrat tata. - Înțeleg.
Am auzit strigăte și bufnituri la etaj.
Părea să fie nasol.
Am luat bâta și am fugit sus.
Am deschis ușa de la dormitor.
El o ținea pe Molly de gât așa.
M-a văzut
și a apucat-o așa de gât.
I-am zis: „Las-o!”
„- O omor! - Las-o!”
Și a început s-o târască spre baie.
L-am lovit.
L-am lovit cu bâta de baseball.
A întins mâna și a apucat bâta.
Jason a luat bâta de baseball.
Și a încercat să-l lovească pe tata.
Cred că a ratat și...
eu...
L-am lovit în cap.
Cu ce l-ați lovit în cap?
Cu o cărămidă de pe noptieră.
Bine.
Nu sunt sigură. L-am lovit în cap sau în umăr.
De câte ori l-ați lovit pe Jason?
Nu știu.
Nu vă amintiți.
Nu știu.
Nu știu de câte ori l-am lovit.
Nu știu de câte ori m-a împins.
Nu știu. Eu...
Ne-am luptat.
Oamenii aceștia doi ne-au spus că s-au luptat pentru viața lor.
Soțul ei avea răni îngrozitoare.
Ei doi nu păreau să aibă.
În Carolina de Nord ai dreptul să te aperi.
Dar cine e victima, ei sau el?
O CĂSNICIE AMERICANĂ MORTALĂ
Știți că soțul dv. nu a supraviețuit, nu-i așa?
Nu... Nu credeam.
Nu, nu a supraviețuit.
De cât timp sunteți împreună?
De șapte ani.
Copiii nu sunt copiii mei biologici.
Sunt ai primei lui soții, care a murit.
Vreți să contactăm pe cineva din familia soțului dv.?
Dumnezeule!
Dacă mi-e frică de familia lui?
Mă tem că vor încerca să ia copiii.
- Sunteți căsătoriți legal? - Da.
- Ați adoptat copiii? - Nu.
Atunci e posibil să vrea să-i ia.
IRLANDA
LA O ZI DUPĂ MOARTEA LUI JASON
Fratele meu a fost anunțat telefonic că Jason a murit.
El și Molly s-au certat.
Ea l-a împins, el a căzut, s-a lovit la cap și a murit.
Am sunat-o imediat pe Molly.
N-a răspuns.
Nu înțelegeam. Nu puteam să accept.
Nu-mi venea să cred.
Eu și Jason eram foarte apropiați.
Aveam o familie mare.
Am crescut în Janesboro, în Limerick.
Jason, Wayne și eu eram cei mai mici.
Jason mi-a fost cel mai bun prieten.
Când am aflat vestea,
primul meu gând a fost la Jack și Sarah.
În câteva ore, mi-am făcut bagajul și am plecat
să iau avionul spre America, să aflu ce s-a întâmplat cu Jason
și să mă asigur că copiii sunt bine.
Trebuia să mergem cât mai repede în Carolina de Nord.
Conform testamentului, eu și Tracey suntem tutori.
Am mers direct la avocatul lui Jason.
Am luat testamentul și, după câteva ore, am zburat spre America.
Am început să ne coordonăm cu biroul procurorului
privind direcția pe care o va lua ancheta.
M-a izbit imediat
că acesta avea să fie un caz diferit de cele obișnuite.
Sunt agent FBI pensionat.
Ce ați făcut în cadrul FBI?
În prima jumătate a carierei, criminalistică.
În a doua jumătate, contraspionaj.
Tom Martens e un agent FBI aflat la pensie.
A fost instruit și a instruit la rândul lui alți agenți
în arta interogatoriului.
Nu ne-am face bine datoria dacă am accepta fără deosebire și fără să cercetăm
ce are de spus un om care a ucis.
Poate ar fi de ajutor să vă spun povestea.
- Bine. - Va contribui la starea mea de spirit.
Bine.
Tom a încercat să țină relatarea sub control
și să prezinte lucrurile cum voia.
Tom n-a recunoscut că a văzut-o pe Molly lovindu-l pe Jason.
Molly l-a lovit și ea pe Jason?
Când am pierdut controlul asupra bâtei și Molly s-a împleticit,
i-a distras cumva atenția, dar nu știu.
Mă târam. Nu știu.
Ne-a fost greu să credem.
În noaptea incidentului, eram acolo
și am aflat că mama lui Molly e la subsol.
I-am luat declarație.
Sharon Martens ne-a spus
că s-au trezit noaptea din cauza gălăgiei.
Și-a auzit fiica țipând.
Soțul ei s-a dat jos din pat
și a mers sus să vadă ce se întâmplă,
iar ea s-a întors și a adormit la loc.
Am fost consternată.
Ce bunică face asta? Ce mamă face asta?
Sharon Martens ne-a spus că n-a reacționat în niciun fel
la evenimentul îngrozitor, violent și exploziv
care se desfășura sus, într-o casă plină cu oameni dragi.
Nu are sens.
Am analizat și apelul la 112.
...trei, patru.
Unu, doi, trei, patru. Bine.
Unu, doi, trei, patru. Unu...
Echipa medicală de urgență a ascultat înregistrarea și a zis
că nu crede că-l resuscitau.
E prea greu.
Nu poți număra cu voce tare așa, cu precizia și în ritmul acela.
Unu... O să număr. Unu, doi, trei, patru.
Personalul ambulanței a mai spus
că corpul lui Jason era rece când l-au atins.
Unul s-a uitat chiar la altul și a întrebat:
„Când au zis că s-a prăbușit?”
Nu e o dovadă științifică
și intervalul în care corpul se răcește variază,
dar pe noi ne-a convins.
E posibil ca tatăl și fiica să-și fi zis:
„Trebuie să ne punem de acord înainte să sunăm la poliție.”
MEADOWLANDS CAROLINA DE NORD
Am aflat că, la câteva ore de la moartea lui Jason,
Molly și Thomas Martens s-au întors acasă.
În acel moment,
copiii erau în grija lui Molly Martens și a familiei ei.
În 48 de ore, familia Martens a depus actele pentru tutela,
adopția și custodia lui Jack și Sarah.
Am cerut să vorbesc cu ei la telefon,
să mi se acorde o vizită sub supraveghere, orice.
Voiam doar să-i îmbrățișez. Își pierduseră tatăl.
Dar Molly n-a acceptat.
Se întâmplau atâtea lucruri deodată, intrau în coliziune.
Voiam să-mi văd fratele.
I-am cerut antreprenorului de pompe funebre să-l vedem.
Și-a cerut mii de scuze.
I se spusese clar că nu avem voie să-l vedem pe Jason.
Cred că Molly voia să incinereze trupul lui Jason
înainte să ajung acolo.
Mi-am zis: „Ce ai făcut?”
Apoi am primit rezultatele autopsiei.
Rezultatele autopsiei...
au fost îngrozitoare.
Jason are zgârieturi pe frunte,
sub ochi, la umeri.
Apoi...
am ajuns la cap.
Și, în 30 de ani de muncă în cadrul procuraturii...
nu mai văzusem astfel de fotografii.
Avea...
atât de multe lovituri la cap,
încât patologul n-a putut să le numere,
fiindcă se suprapuneau.
O bucată din craniul lui Jason
a căzut pe masă.
E nevoie de o forță incredibilă
pentru a provoca asemenea răni.
Abia după patru zile de acte de procedură am văzut trupul lui Jason.
E îngrozitor să vezi
ce poate un om să-i facă altuia.
Copiii lui se aflau într-o cameră la câțiva metri de el.
Sunt sigură că la ei s-a gândit în ultimele lui clipe.
L-am ținut de mână și i-am promis că copiii lui vor fi bine.
I-am promis că îi voi face dreptate.
BIROUL ȘERIFULUI
LA PATRU ZILE DUPĂ MOARTEA LUI JASON
Jack și Sarah erau acasă și dormeau
când a avut loc incidentul.
Era nevoie să fie interogați de persoane instruite în acest sens.
Au fost duși la Centrul pentru Protecția Copilului The Dragonfly House.
Să începem cu ce mi-ai spus prima dată, că tatăl tău a murit.
Cum a murit?
Sora mea a avut un coșmar...
JACK ZECE ANI
...cu insecte care se târau.
Are pe pătuț pături cu zâne și cu insecte.
Tata s-a înfuriat
și a strigat la mama, care a țipat.
Bunicul a venit și l-a lovit cu o bâtă.
Apoi tata a apucat bâta și l-a lovit pe bunicul.
Apoi mama... a pus...
Urma să pictăm o cărămidă care era în cameră.
Cărămida l-a lovit în tâmplă, aici,
și a murit.
Înțeleg.
Sora ta a avut un coșmar. De unde ai știut?
Părin... Mi-a spus mama.
Bine.
Mama și tatăl tău s-au certat înainte?
Tata s-a înfuriat pe mama că a lăsat becul aprins.
SARAH OPT ANI
- Ce făcea? - Striga la ea.
L-ai văzut vreodată s-o lovească?
O dată.
Se enerva tare pentru lucruri simple.
- Pe cine se înfuria? - Pe mama.
- L-ai văzut înfuriindu-se pe ea? - Da.
Și ce făcea când era furios?
Îi făcea rău mamei fizic și verbal.
L-ai văzut lovind-o?
- O dată sau de două ori. - Ce ai văzut?
I-a tras un pumn, a lovit-o, a împins-o.
Copiii au declarat anumite lucruri în privința lui Jason.
Trebuia să fim foarte atenți.
Dar ei folosesc multe cuvinte
pe care copiii de opt-zece ani nu le folosesc în general.
Îi făcea rău mamei fizic și verbal.
Acest lucru e neobișnuit.
De unde știi că se teme de el?
Ne-a spus.
Nu. Mi-a spus mama.
Și cine ți-a spus asta?
Mama.
Mama mi-a spus.
- Ea mi-a spus. - Ți-a spus mama.
E posibil să fi fost instruiți ce să spună.
„Asta mi-a spus mama despre noaptea aceea
și despre lucruri întâmplate în trecut.”
Mi-a spus mama
nu când aveam patru-cinci ani, ci când aveam șase ani.
„Tatăl tău nu e un tată prea bun.”
De ce i-a spus asta lui Sarah?
Ce e adevărat și ce nu?
Ne-am întors la Molly și la Tom.
Știam că mă depășește. Știam că a făcut arte marțiale.
Știam că e boxer.
Încercam să păstrez distanța față de el.
Înțeleg.
Îmi era frică.
Am încercat să verificăm
dacă Jason făcuse într-adevăr karate sau alte arte marțiale,
dacă era boxer.
La o săptămână de la moartea lui Jason,
m-a sunat cineva de la Departamentul Șerifului din comitatul Davidson
și m-a întrebat dacă Jason făcuse arte marțiale,
dacă era boxer profesionist,
dacă familia noastră face parte din Armata Republicană Irlandeză.
E ridicol!
Făceau tot ce puteau ca să-i distrugă caracterul.
Vreau ca lumea să afle adevărul despre Jason.
Era omul cel mai bun la suflet.
Zâmbea mereu.
Toți îl îndrăgeau pe Jason.
Era prietenul tuturor.
Era carismatic și avea o voce puternică.
Știai când era prin preajmă.
Familia era totul pentru el.
Nu l-am crezut un romantic
până n-a cunoscut-o pe prima lui soție.
Ieșiserăm într-o seară în oraș și i-am prezentat-o pe Mags lui Jason.
Erau sortiți unul altuia.
Erau foarte fericiți.
Eu, Margaret, te iau pe tine, Jason, de soț
la bine și la rău, în bogăție și în sărăcie,
în sănătate și în boală, până ce moartea ne va despărți.
Și-au făcut o casă.
Mags a deschis o creșă, iar Jason a fost promovat.
Aveau o viață frumoasă, de basm.
Jason își iubea enorm copiii.
Când s-au născut, a fost în culmea fericirii.
Așa. Bravo! O iubesc pe Sarah.
VOCEA LUI JASON
- Ești grozav! - E Jack?
Jack, știi ce mi-a spus Sarah?
A zis că-ți face cadou un tractor și o remorcă,
pentru că ești fratele ei și te iubește.
Jos de pe scaunul meu!
Era începutul vieții lui.
Ce faci?
Dansezi?
Toate astea s-au schimbat drastic când, într-o seară, m-a sunat
și mi-a spus că Mags făcuse un atac de astm.
Eu și soțul meu am reușit să mergem la spital.
Jason era cu Mags și îl auzeam...
cum o imploră să nu moară
și să nu-l părăsească.
Jason,
în momentul acela, a fost zdrobit de durere.
MIE ȘI COPIILOR NE E TOT MAI DOR DE TINE.
Îi scria scrisori lui Mags și le lăsa la mormânt.
VEI FI MEREU IUBIREA VIEȚII MELE ȘI FATA VISURILOR MELE.
L-a sprijinit toată familia,
dar, evident, nu-și permitea să jelească.
Era un părinte singur, cu doi copii,
și trebuia să meargă zilnic la muncă.
A dat anunț că vrea o bonă au pair
și atunci a intrat Molly Martens în viața noastră.
Aveam 20 de ani și ceva. Aveam o relație de câteva luni.
Am rămas însărcinată pe neașteptate și...
la scurt timp după aceea, am pierdut sarcina.
Orice femeie care a pierdut o sarcină știe
că e o experiență cumplită.
Aveam o relație cu un bărbat
și mi-am dat seama că nu vreau să-mi petrec viața cu el.
M-am gândit că poate mi-ar fi mai ușor să plec,
să cunosc lumea.
Pentru mine, era firesc să lucrez cu copii.
M-am înscris la o agenție au pair
și m-a contactat Jason.
A menționat la profil că își pierduse soția.
Asta m-a înduioșat.
Erau doi copii rămași fără mamă
și poate că tânjeam să le ofer ce au nevoie.
A fost firesc că și-a dezvoltat talentul
de a avea grijă de copii mici,
căci cei doi frați ai ei au venit pe lume
când ea era mărișoară și își putea ajuta mama.
Știa cum să-i atragă.
Am ajuns în Irlanda într-o zi ploioasă, cum sunt zilele acolo.
L-am cunoscut pe Jason. M-a făcut să mă simt în largul meu.
Era fermecător, amuzant. M-a făcut să mă simt specială.
La scurt timp de la sosirea lui Molly, am început să observ anumite lucruri,
mici semnale între ea și Jason.
Ne plimbam pe plajă. Ei rămâneau în urmă.
Tracey mi-a spus
că ea crede că nu e o simplă relație între angajator și angajat.
Simțeam că aduc bucurie
în viața lui Jack, Sarah și Jason.
Ia-ți sandalele!
- Încalță-le peste ciorăpei. - Bună!
E cald azi, dar tot îți trebuie ciorapi.
- Câți ani ai, Sarah? - Doi.
- Doi ani și jumătate. - Da.
Tu câți ani ai?
- Patru și jumătate. Nu. - Nu un an și jumătate?
Ești sigur?
Dar sunetul pe care-l scoți sună uneori așa.
Zici că ai un an și jumătate.
Sarah a început destul de repede să-mi spună „mamă”.
Deveneam mamă pentru copiii aceia
înainte să le fiu cu adevărat mamă.
Era minunat.
Molly îl făcea pe Jason să zâmbească.
Nu mai zâmbise de foarte mult timp.
Dar, din e-mailurile pe care Jason i le trimitea lui Molly, reiese
că el voia s-o ia mai încet.
„Îmi fac griji pentru Jack și Sarah.
Așa mici cum sunt, au văzut ce e tragedia
și, deși știu că sunt rezistenți,
nu vreau să sufere din nou.
Mi-e teamă, Molly.
Nu vreau să te pierd și, mai ales, nu vreau să risc
ca Jack și Sarah să mai piardă o mamă, dacă nu ne înțelegem.”
Dar Molly își dorea validarea relației.
Era foarte insistentă.
N-AM DE GÂND SĂ TOT AȘTEPT
SAU SĂ MĂ LAS DUSĂ CU VORBA PÂNĂ IEI O DECIZIE.
Până la urmă, Jason a început să vorbească despre oportunitatea
de a începe o viață nouă pentru copii,
pentru a le permite să aibă un mediu familial stabil,
cu o mamă și un tată.
Ieșisem seara în oraș cu prietenii.
Jason a intrat primul, urmat de Molly,
care ne-a arătat inelul de pe deget.
I-am zis: „Mă bucur mult. Vreau să fii fericit.
Mags n-ar vrea să fii trist.”
În cele din urmă, am decis să ne mutăm în SUA,
în special pentru stilul de viață de aici
și, mai ales, pentru oportunitățile privind creșterea copiilor.
MEADOWLANDS CAROLINA DE NORD
Eram entuziasmată că vom avea un nou început.
SARAH 15 ANI
Când am văzut-o prima dată, casa era ditamai conacul.
Era nemaipomenit.
Totul era mult mai mare decât în Irlanda. Îmi plăcea.
Când am intrat în casă,
am mers în camera mea și am alergat în cerc.
Grădina era imensă și tata a zis că am putea avea o trambulină și un câine.
Bucuria era mare. Pe toți ne încânta această aventură.
Ne mutaserăm în America.
JACK 17 ANI
Ne-am integrat imediat
când ne-am mutat în Meadowlands, Carolina de Nord.
Am început să facem diverse activități, înot, sporturi în echipă.
Toți erau cumsecade și prietenoși.
Era o comunitate minunată.
După ce Molly, Jason, Jack și Sarah s-au mutat în Carolina de Nord,
la câteva săptămâni, urma să fie nunta lor,
o ocazie fericită, pe care abia o așteptam.
Voiam ca Jason să fie fericit și am mers acolo să-l sprijinim.
Toți erau entuziasmați.
Jason și Molly făcuseră planuri.
Am mers la NASCAR,
am făcut grătare, am jucat jocuri, ne-am distrat.
Molly, din Knoxville, Tennessee...
NOAPTEA DINAINTEA NUNȚII
...și Jason, venit tocmai din Limerick, Irlanda!
Fiind cavaler de onoare, le-am făcut cunoștință și ne-am împrietenit pe loc.
Prinși în capcană
Nu pot să ies
Am cântat, am băut și am dansat.
Atmosfera a fost fantastică.
Părea fericit.
A doua zi, la nuntă,
a început să devină evident pentru mine
că ceva nu e în regulă
când am discutat cu Susie, domnișoara de onoare.
Pregătisem un discurs.
Înainte să-l țin, am stat de vorbă cu Tracey.
Îi spuneam că e ca un basm.
Ea a spus că totul e uimitor și foarte romantic.
Molly a mers în Irlanda
ca să fie nașa copiilor lui Jason,
căci fusese prietenă din copilărie cu Mags.
Poftim?
Iar acum avea să fie mama lor vitregă.
Nu înțelegeam ce spune.
Era bona au pair.
Am rămas perplexă.
Nu ne venea să credem
că asta cred americanii invitați la nuntă.
De ce ar născoci cineva povestea asta?
În cursul anchetei,
le-am pus oamenilor întrebări despre Molly.
Prietenilor, familiei, vecinilor ei.
Ceea ce am aflat a fost extrem de bizar.
O vecină ne-a spus că face parte dintr-un club de carte.
Într-o zi, o doamnă a intrat
entuziasmată la vestea că Molly e însărcinată.
Se pare că Molly le-ar fi spus o poveste lungă
despre cum a născut-o pe Sarah.
Unii oameni din încăpere știau că nu e adevărat
și, totuși, povestea era spusă altora, în fața lor.
I-a spus colegei ei de cameră din facultate
că a avut o soră care a murit de cancer.
Nici asta nu era adevărat.
A inventat o poveste despre o soră care n-a existat.
De ce e important
că, în atâtea ocazii, Molly a spus atâtea lucruri
care nu sunt adevărate?
E important fiindcă au fost doar trei oameni în cameră atunci.
Jason nu-și poate spune povestea. Cei doi oameni rămași sunt Tom și Molly.
Și am ajuns la concluzia că Molly nu e credibilă.
Un alt lucru care devine evident
este cererea constantă a lui Molly
de a putea adopta copiii lui Jason.
La doar câteva luni după nuntă,
mersese la un avocat ca să vadă ce drepturi are privind copiii.
Am vrut să-i adopt pentru că erau copiii mei.
Eram mămica lor. Erau copilașii mei.
Eu și Jason vorbiserăm
să facem o ceremonie de adopție în cadrul ceremoniei de nuntă.
A încălcat multe promisiuni, dar asta a fost una importantă.
Am abordat subiectul repetat:
„Cum stăm cu procesul de adopție? Vă pot ajuta?”
El răspundea că se ocupă de asta, dar apoi nu se întâmpla nimic.
Privind corespondența la care am primit acces după moartea lui Jason,
am văzut că Jason încerca să-și respecte promisiunea privind adopția.
Am văzut un e-mail trimis de Jason unui avocat.
DACĂ DIVORȚĂM, AȘ AVEA DREPTUL SĂ PĂSTREZ COPIII?
Un rând iese în evidență în e-mailul de la avocați.
ÎN CAZUL UNUI DIVORȚ, JUDECĂTORUL POATE DECIDE
CĂ AR FI ÎN INTERESUL COPIILOR
SĂ PRIMEASCĂ MOLLY CUSTODIE UNICĂ.
Jason nu și-ar fi asumat riscul.
15 AUGUST 2015
LA 13 ZILE DUPĂ MOARTEA LUI JASON
În spatele ușilor închise, în Davidson,
ieri a început o luptă pentru custodie.
În centru sunt Jack Corbett, de zece ani,
și sora lui, Sarah, de opt ani.
Copiii sunt în grija acestei femei,
Molly Paige Martens, a doua lui soție.
Îmi amintesc că Molly mi-a spus că Tracey și David vor să ne ia,
că are loc un proces și că ea îl va câștiga.
Molly ne spunea despre noua viață pe care o vom avea.
Căuta deja apartamente,
mașini noi, școli noi.
Nu trebuia să se ajungă aici.
Copiii sunt cetățeni irlandezi. Tatăl lor a fost cetățean irlandez.
Nu au fost adoptați, nu au cetățenie dublă.
Sunt cetățeni irlandezi.
Am prezentat dovezi că eram mama lor. Chiar eram.
Eu îi duceam la activități, le făceam de mâncare,
mă ocupam de necesitățile zilnice.
Am dovedit asta fără nicio urmă de îndoială.
Eram o familie, un mediu sigur și stabil.
18 AUGUST 2015
Ne aflăm aici în legătură cu problema custodiei
minorilor Sarah și Jack Corbett.
Sunt convins că părinții copiilor ar dori
ca ei să crească în țara de origine,
unde cultura, religia, obiceiurile
și familia extinsă îi vor crește într-un mod
care va fi în interesul copiilor.
Acești copii se vor întoarce în Irlanda.
Oamenii aceștia au zis:
„Jason își voia copiii în Irlanda, cu familia.”
Poftim? Jason voia să trăiască.
Jason nu credea că o să moară. Nici eu nu credeam că o să moară.
Presupunând prin absurd că se aștepta să moară,
cred că ar fi vrut ca Sarah și Jack să fie cu mama lor.
Asta cred.
Îmi amintesc când am fost luat de la Molly.
O mașină de poliție a oprit în fața casei.
Au coborât doi polițiști,
iar apoi a venit o dubă cu doi oameni.
Mi-au spus că au ordin judecătoresc să ia copiii.
Jack dădea din picioare, țipa și zicea:
„Nu plec cu voi! Nu plec! Nu mă puteți lua!”
Sarah plângea.
Îl țineam pe Jack de mână și i-am întrebat: „Unde mergem?
Cine sunteți? Duceți-ne înapoi! Unde ne duceți?”
Eram dărâmată și plângeam,
dar încercam să mă stăpânesc.
Încercam să înțeleg, încercam să... Nu știu.
Cum era posibil așa ceva?
Vă iubesc mult.
Mi-am luat rămas-bun și i-am spus că o iubesc.
Și ea mi-a spus că mă iubește.
Aveam zece ani.
Ea era singura ființă care-mi fusese alături zilnic.
Îmi luam rămas-bun de la cineva care fusese mama mea.
O iubeam pe Molly.
Nu era un adio. Plecau în vizită.
Urma să-i revăd în curând, dar a fost ultima dată când i-am văzut.
Jack, de 11 ani, și Sarah, de opt ani, s-au întors ieri în Irlanda.
Molly Martens și tatăl ei, Thomas Martens, de 65 de ani,
sunt considerați de poliție suspecți în cazul uciderii lui Jason, de 39 de ani.
Când m-am întors în Irlanda,
a fost o frenezie mediatică în jurul familiei și al tatei.
CĂLĂTORIA LUI JASON LUMINÂND DRUMUL SPRE CASĂ
A fost un șoc să văd că sunt atâția oameni interesați
și că e un caz așa important acasă.
Îi promisesem lui Jason
că va fi îngropat lângă Mags.
Erau atâția oameni care-l iubeau și-l sprijineau pe tata și pe noi.
În ultimii 200 de metri, am mers în urma sicriului.
TATI
Îmi era greu să mă gândesc că n-o să-l mai văd.
SOȚIE ȘI MAMĂ MINUNATĂ MARGARET (MAGS) CORBETT
SOȚ IUBIT JASON CORBETT
O țineam pe Sarah în brațe în pat, seara,
și mă întreba cum a pierdut trei părinți.
Voiam să am încredere în Tracey și în David.
M-am gândit la asta.
Îmi amintesc că-mi ziceam: „Ai încredere în ei. Știi că te iubesc.”
Dar îmi era foarte greu să fac asta, fiindcă nu voiam să sufăr din nou.
Aveam de-a face cu doi copilași traumatizați.
Aveau nevoie să le fiu mamă. Asta am făcut.
Am avut noroc că eu și Tracey fuseserăm părinți adoptivi.
Știam de ce e nevoie ca ei să-și revină.
Terapia avea să fie o parte importantă a vindecării lor.
Familia nu permitea niciun contact.
Nu răspundea la telefon.
Așa că am folosit rețelele sociale
ca să le trimit mesaje copiilor mei.
MI-AȚI FOST LUAȚI DE TREI SĂPTĂMÂNI
N-am vorbit...
N-am vorbit cu ei de la ultima vizită.
VOCEA LUI MOLLY NEWSTALK
Am avut cu toții impresia că e o vizită, nu un rămas-bun.
Vreau să le spună cineva că-i iubesc.
VOCEA LUI MOLLY CLASSIC HITS 4FM
La mulți ani din toată inima mea!
Au încercat să ne survoleze școala.
Molly le cerea oamenilor pe rețelele sociale
să ne spună că ne iubește.
SUNAȚI ACASĂ. CU DRAGOSTE, MAMA.
MI-E DOR SĂ VĂ VĂD CRESCÂND.
VOI LUPTA PENTRU VOI. MI-E DOR DE VOI.
Era un asalt constant.
Încercam să construim un mediu sigur pentru ei,
iar ei încercau să dărâme totul.
Nu voiam să-i contacteze pe copii. Le-au ucis tatăl.
Așteptam cu nerăbdare rezultatele raportului toxicologic,
fiindcă la începutul anchetei ni se spusese
că Jason băuse.
Știu că băuse.
Era de nestăpânit.
Spuneți că băuse?
Da, era beat.
Era mai mult decât beat.
Acum avem dovezi științifice că nu e adevărat.
RAPORT TOXICOLOGIC
Alcoolemia e 20 mg/dL.
În California de Nord e legal să conduci cu 80 mg/dL.
Când a murit, nu era beat.
Pe lângă puțin alcool,
în cantitate mică, Jason mai ingerase calmante luate de Molly pentru insomnie.
Luase de bunăvoie
sau i-a fost dat fără să știe?
E o întrebare la care, probabil, nu vom putea răspunde niciodată.
Dar, pentru mine, e un semnal de alarmă privind cele întâmplate aici.
Analizând declarația lui Tom
privind unde și cum a avut loc încăierarea,
s-a dovedit că nu are sens.
S-a apărat ținând-o pe ea în fața lui,
între noi.
O ținea în fața lui. M-am temut să n-o lovesc.
Am încercat să ocolesc, să-i distrag atenția,
să-l fac să-i dea drumul.
Jason avea cele mai multe răni în spatele capului și în lateral.
Cum rotești o bâtă de baseball
și lovești pe cineva în ceafă dacă ești în fața lui?
Mai degrabă omul acela fuge de tine sau te apropii din spate de el.
La locul crimei, erau pete de sânge în mai multe camere.
În dormitorul principal.
Pe hol.
În baie.
Pereții au urme de lovituri de la obiectele aruncate.
Expertul în tiparul petelor de sânge a spus
că, în unele locuri, acestea arată
că Jason a fost lovit în timp ce cădea.
Într-un anumit loc,
Jason a fost lovit când capul lui era la câțiva centimetri de podea.
Jason a mai fost lovit în cap după ce s-a prăbușit.
Expertul a mai arătat că sunt pete pe ușa de la dormitor în interior.
E posibil să fi avut loc acolo scene foarte violente
înainte să ajungă Tom, cu ușa închisă.
A continuat Tom violențele inițiate de Molly?
Chiar dacă a început ca autoapărare,
când Jason n-a mai fost agresiv,
ei ar fi trebuit să se oprească.
Dar nu s-au oprit și l-au omorât în bătaie.
În urma acestor cercetări,
am decis că îi putem acuza de omor.
N-a fost doar forță în exces. A fost intenție criminală.
Cazul unui fost top-model și al tatălui ei, fost agent FBI,
ambii acuzați de uciderea fostului ei soț.
Vor reveni la tribunal și, probabil, se vor declara nevinovați.
Riscă condamnare la închisoare pe viață.
Cauțiunea stabilită pentru fiecare este de 200.000 $.
Trebuie să-și predea pașapoartele
și să înceteze orice contact cu familia Corbett,
mai exact cu cei doi copii ai lui Jason Corbett.
LA CINCI LUNI DUPĂ MOARTEA LUI JASON
În primele luni după întoarcerea în Irlanda,
nu m-am simțit în largul meu.
M-am simțit foarte singur.
Nu aveam încredere în nimeni. Nu aveam prieteni.
Îmi era dor de prietenii din America.
Ne e dor de toți cei din Meadowlands.
Vrem să le spunem că ne e dor de ei.
Pa! Vă iubim!
Eu și Sarah am avut experiențe diferite deși situația fusese aceeași.
Ea s-a încadrat mult mai bine. Era mult mai vorbăreață.
Era mai deschisă.
Să vedem ce face Sarah.
Bună! Ăsta e un leagăn pentru copilași.
Mai încerc o dată.
Se împrietenea mai repede decât mine
și era mai extrovertită.
Îi vedeți unghiile. N-au fost lăcuite.
De ceva vreme.
Nu, nu iese prea bine.
Îmi era dor de viața mea, de sporturile pe care le practicam.
Îmi era dor de școală și de Molly.
9 IANUARIE 2016
MESAJ DE LA JACK
Bună, mamă! Sunt Jack. Rămâne între noi.
Mi-e dor de tine și te iubesc.
Nu te lăsa! Vreau să știu cum ești.
Te iubesc mult. Sună-mă, te rog!
Dar mesajele au ajuns în presă,
ceea ce a fost o mare trădare.
Atunci mi s-a schimbat perspectiva.
Am început să mă interesez, să aflu ce se întâmplase cu adevărat,
să am propriile opinii și să văd care e adevărul.
LA NOUĂ LUNI DUPĂ MOARTEA LUI JASON
Când ne pregăteam pentru proces,
am fost înștiințați din Irlanda că Jack vrea să spună adevărul.
Am pregătit o videoconferință în direct
între biroul nostru și Jack, aflat în Irlanda.
Molly m-a pus să-i mint pe cei care mă interogau.
Cum te-a pus Molly să minți?
A inventat povești despre tata.
Că el... A zis că era abuziv și că nu minte.
Apoi a plâns și a zis: „Ar însemna să nu te mai văd.”
Nu știam ce se întâmplă.
Am purtat multă vreme pe umeri povara vinovăției.
Molly mi-a spus:
„Spune că tatăl tău mă lovea, altfel mi te vor lua. N-o să mă mai vezi.”
Spune-mi de ce ești aici.
Mătușa și unchiul din partea tatei vor să mă ia de la mama.
Judecătorul a ascultat înregistrările inițiale.
A fost informat că Jack a revenit asupra celor spuse.
Judecătorul a fost de acord cu noi
că declarațiile făcute de copii la The Dragonfly House
sunt mărturii indirecte și nu vor fi prezentate juraților.
Am spus ce mi-a cerut Molly.
Îmi pierdusem tatăl și mama. Nu voiam să mai pierd pe cineva.
Așa că am mințit.
Nu l-am văzut pe tata punând mâna pe Molly nici măcar o dată.
Eram speriat, îmi era teamă, eram mic,
nu aveam pe nimeni și mă temeam să n-o pierd pe Molly.
Mă consider vinovată
fiindcă am simțit că l-am dezamăgit pe tata.
Am descris un om cu totul opus tatei.
Vreau ca lumea să știe adevărul, să știe cum era tata.
Tata a fost un om nemaipomenit.
Nu trebuia să i se întâmple asta.
Tata a fost ucis într-un mod cum nimeni nu trebuie ucis.
A fost omorât în bătaie cu o cărămidă și cu o bâtă de baseball.
Nimeni n-ar trebui să aibă parte de o asemenea durere.
Probele arată că a încercat să scape, dar ei l-au tot lovit.
Nu s-au oprit.
E foarte greu să te gândești la așa ceva.
Încerc să-mi dau seama de ce a fost ucis Jason.
Schimbul de e-mailuri între Jason și Molly e îngrijorător.
POT FACE CEVA CA SĂ FII FERICITĂ?
DEȘI AM FĂCUT TOTUL, TE URĂȘTI, TE LOVEȘTI,
PLÂNGI LA DUȘ, VOMIȚI, ÎNJURI, STRIGI...
MĂ SIMT NEPUTINCIOS, MOLLS...
ȚI-AM DAT TOTUL, INCLUSIV INIMA MEA ȘI A COPIILOR MEI
DE LA: MOLLY MARTENS CĂTRE: JASON CORBETT
PE BUNE? ASTA CREZI.
ORICUM AR FI, TU CONSIDERI CĂ GREȘESC.
Relația asta are semnale de alarmă.
Am primit și mesaje de la membri ai comunității Meadowlands.
Pe acesta l-am primit pe Facebook Messenger.
„Ei doi au fost la o petrecere în vinerea dinainte să moară.
Ea l-a umilit, l-a făcut grăsan,
a zis că a luat totul de la geamănul lui,
căci pare că mănâncă pentru doi.”
Jason a plecat devreme de la petrecere și părea deprimat, nelalocul lui.
Îmi spusese că poate se va întoarce în Irlanda,
întrucât căsnicia nu mergea bine.
I-a trimis un mesaj prietenului lui.
UNEORI ÎMI PLACE AICI, ALTEORI ABIA AȘTEPT SĂ PLEC.
LA MUNCĂ E BINE, COPIII SUNT BINE. MOLLS E TOT NEBUNĂ.
TOT MAI VREI SĂ VII ACASĂ
AȘA SPER.
I-AI SPUS LUI MOLLY
UNEORI, DAR SE TERMINĂ DEZASTRUOS
Punând totul cap la cap,
cred că relația se încheiase
și că el voia să se întoarcă acasă cât mai curând.
Molly nu-l putea lăsa pe Jason să plece cu copiii.
Ar fi însemnat să piardă totul.
IULIE 2017
Un caz de crimă atrage atenția la nivel național.
Un fost top-model și tatăl ei, fost agent FBI,
pot primi condamnare pe viață pentru moartea soțului ei.
ÎNCEPE PROCESUL
Nu am comis o crimă.
În timpul altercației am avut un moment în care mi-am apărat tatăl.
Dacă n-aș fi făcut asta, el ar fi mort acum
și aș fi fost ucisă și eu.
Nu știu dacă pentru un tată poate fi ceva mai rău
decât să-și vadă copilul murind în fața lui.
Eram hotărât s-o salvez sau să mor încercând s-o salvez.
Nu am niciun regret.
Prioritatea lui Tom...
PLEDOARIA ACUZĂRII
...e protejarea lui Molly.
Vrea s-o salveze. Trebuie să spună că l-a ucis.
Dar n-o implică pe Molly.
Statul afirmă că Molly e vinovată de omor.
Era furioasă că nu i s-a dat voie să adopte copiii.
El cumpărase casa. Doar el aducea bani în casă.
Ea nu avea opțiuni.
Intenția criminală, exprimată prin bâta lui Tom Marten, e așa:
„Îl urăsc!”
Așa se manifestă intenția criminală.
Știți cum se exprimă ea
când vine de la cărămida lui Molly?
E așa: „Îl urăsc! Și vreau copiii!”
Asta e intenția criminală.
Știți cum arată ea?
Se vede în pozele cu craniul lui zdrobit.
Soția și socrul lui Jason Corbett, din Limerick,
au fost condamnați la 20-25 de ani de închisoare,
fiind găsiți vinovați de omor.
Eram în stare de șoc.
Credeam în sistem
și credeam că adevărul va conta.
Cred că, dacă n-aș fi țipat în noaptea aceea...
Poate m-ar fi strâns de gât și poate n-aș fi pățit nimic.
Am simțit că...
după ce tata și-a petrecut viața slujindu-și țara
și fiind un tată minunat,
acum, viața i se sfârșise
și era vina mea.
Ne-am temut că jurații nu-i vor găsi vinovați pe cei doi acuzați.
Dar i-au găsit vinovați și le mulțumim.
Începem să ne vindecăm, să ne refacem viața.
Viața ne oferă din nou posibilități.
E prima dată când m-am simțit liberă
și despovărată.
Îndrăznești să nu fii de acord?
Poftim! Ai pierdut!
Am început să mă acomodez.
La mulți ani, Sarah și bunicul
Ea e mama, el e tata, iar ei sunt frații mei.
Arată-ne cum se face!
- Doar îți miști brațul. - Hai, arată-ne!
Sarah!
Îmi amintesc prima dată când Jack mi-a spus „tată”.
Urca scările într-o zi și mi-a răspuns: „Bine, tată.”
A fost foarte...
A fost emoționant.
Micul nostru trib, familia noastră amestecată se reunea.
Totul mergea bine, dar apoi lucrurile s-au schimbat în rău
și totul a mers iar prost.
Știm cum a murit Jason Corbett.
Acum vă vom spune de ce a murit.
Vom spune această poveste.
N-a fost spusă la primul proces.
Va fi spusă cu siguranță de data asta.
Familia lui Molly Corbett mi-a cerut să analizez dosarul,
să conving Curtea de Apel din Carolina de Nord să acorde un nou proces.
Întâi de toate, am găsit răspunsurile
date de Molly în dimineața incidentului.
De câte ori au mai fost violențe fizice?
- Nu știu. - Adică au fost multe?
Da, multe.
Apoi am văzut
că autoritățile i-au interogat pe copii
a doua zi, printr-o vizită a celor de la Ministerul Serviciilor Sociale.
Amândoi au spus că tatăl lor era dominant și abuziv.
După trei zile, la The Dragonfly House,
ei repetă declarațiile inițiale.
Se enerva tare pentru lucruri simple.
A fost mai rău în ultimele două luni.
Înjura și striga mult mai mult și se înfuria mai tare.
Fără să știe nimeni,
cu două săptămâni înainte, Jason a mers la doctor
și s-a plâns că se trezea înfuriindu-se
fără motiv.
Jack spusese același lucru.
Mi-am zis că poate e ceva aici.
- Am ales un cuvânt-cheie. - Spune-mi despre asta.
Al meu era „galaxie”, iar al surorii mele, „păun”.
Cine v-a spus să vi le alegeți?
Bunica.
Spuneam „păun” și închideam telefonul, iar apoi ea venea la noi.
- Din Tennessee? - Da.
Mai știi când ți-a propus asta?
Cu câteva săptămâni înainte să moară tata.
Aveți numerele lor de telefon notate undeva?
Avem unul sub o păpușă.
Bunica, Sharon Martens, era îngrijorată
din cauza lucrurilor care se întâmplau în casă
și le-a cerut copiilor să aleagă o parolă.
Le-a dat numărul ei de telefon și l-a ascuns de Jason,
căci știau cum va reacționa.
Spune-mi de cărămida asta de care vorbești,
pe care a folosit-o mama ta.
Am primit flori pe care urma să le plantăm în curtea din față sau din spate.
Urma să pictăm cărămida ca să arate bine.
Era în camera mamei fiindcă plouase.
Aveți o cărămidă pe noptieră?
Eu și copiii urma să pictăm...
să pictăm cărămizi și să le aranjăm în jurul cutiei poștale, lângă flori.
Nu e o coincidență
că toate probele fizice și probele indirecte confirmă
ceea ce Tom și Molly le-au spus autorităților de la început.
Am fost uluit să citesc
că procurorul reușise să-l convingă pe judecător
să excludă tot ce au spus copiii.
Cum să fi fost corect procesul,
dacă jurații nu au auzit probele care sprijină
ceea ce a spus Molly?
Unul din argumentele aduse de procuror a fost
că copiii și-au retras declarațiile inițiale.
E adevărat sau fals că tatăl tău era abuziv?
PROCUROR ADJUNCT
E fals.
Cred că e o eroare judiciară gravă.
Am văzut interogatoriul lui Jack. Pare a fi fost repetat dinainte.
Copiii par spălați pe creier.
Știu adevărul.
Știu că ce spun ei nu e adevărul.
Ce e în capul lor? Nu știu.
Un interogatoriu e realizat de o specialistă
într-un mediu steril.
Celălalt, nu.
Ne-a zis că așa a murit tata și să-i zicem procurorului...
Ați dispărut.
E în regulă. Ați revenit?
Va trebui să-l sun pe David.
Dacă e un interogatoriu atât de important,
de ce nu trimite procuratura pe cineva în Irlanda,
pentru un interogatoriu corect?
- Bună! - E mai bine acum?
Mă voi retrage. Continuați.
Molly Corbett e la închisoarea pentru femei,
condamnată la 20-25 de ani.
Și nu cred că e vinovată.
31 IANUARIE 2019
LA 3 ANI DE LA MOARTEA LUI JASON
Bună dimineața!
Bun-venit la Curtea de Apel din Carolina de Nord!
Trebuie să-i conving pe judecători că s-a comis o nedreptate.
Onorată instanță, vreau să abordez decizia
de a exclude declarațiile copiilor.
Concluziile tribunalului de primă instanță au fost eronate.
Curtea de Apel a decis că am câștigat.
Judecătorul a decis că Jason Corbett a fost agresorul în noaptea aceea.
Dar statul contestă decizia la Curtea Supremă din Carolina de Nord.
Așa că o iau de la capăt.
Copiii știu, fără doar și poate,
dacă tatăl lor era stăpânit de o furie irațională.
De aceea nu trebuiau excluse declarațiile copiilor.
Curtea Supremă ia o pauză. Dumnezeu să apere statul și Curtea!
Curtea Supremă a decis și am câștigat.
Au acceptat un nou proces.
De data asta, jurații vor auzi declarațiile copiilor.
Condamnările lui Molly Corbett și Thomas Martens
au fost anulate la apel.
Curtea Supremă a aprobat decizia unei curți de apel,
acordându-le lui Tom și Molly un nou proces.
Au fost probleme grave cu procesul.
Urmau să fie rectificate.
Eram entuziasmată. Mă duceam acasă.
În seara asta, Molly Corbett și tatăl ei, Tom Martens,
sunt eliberați pe cauțiune.
Dle Martens, cum vă simțiți?
Mă bucur să-mi regăsesc familia.
Tatăl și fiica au ieșit din închisoare la o oră unul de altul.
Pentru prima dată după trei ani și jumătate,
Molly a ieșit din închisoare, a fost liberă.
Nu e corect
că ei
sunt liberi.
Nu pot să mă concentrez.
Nu s-a stabilit data procesului.
Nimic...
Nimic nu spune: „La data asta se va termina.”
Trebuie să stau aici
și să las viața să treacă iar pe lângă mine din cauza lor.
E greu să vezi că cei care te-au nedreptățit, care ți-au ucis tatăl
sunt liberi și își pot strânge familia la piept.
Noi mergem la un petic de iarbă cu o piatră de mormânt să-l vedem pe tata.
Trebuie să ne pregătim pentru un proces nou, cu jurați noi.
Vor fi prezentate toate probele și va fi spusă toată povestea.
Va ieși la lumină violența domestică.
Violențele pe care le-am suferit și le-am îndurat aveau să iasă la lumină.
Păream a fi o familie perfectă.
Dar felul cum mă trata Jason nu era grozav.
În fiecare zi, mă lua la întrebări
privind ce am făcut, cu cine am vorbit, cu ce m-am îmbrăcat.
Dacă-mi aranjam altfel părul, mă întreba:
„De ce ți-ai aranjat părul așa? Sperai să vorbești cu cineva?”
Erau pericole la tot pasul.
Uneori era agitat și furios
fiindcă nu mă conformasem la ceva
sau fusesem unde nu trebuia.
Uneori, asta ducea
la violențe.
Molly devenea o umbră din ce fusese cândva.
Cu siguranță nu mai era la fel de fericită.
Nu mai era la fel de încrezătoare.
Era demoralizată.
Nu conștientizasem gravitatea violenței domestice la care era supusă.
Acum știu.
Mă ținea sub control neacceptând să adopt copiii.
La început nu mi-am dat seama.
Spunea mereu: „Ce contează? E doar o bucată de hârtie.”
Știa că era posibil să divorțăm și să primesc custodia copiilor
dacă i-aș fi adoptat.
Voia să se asigure că nu se va întâmpla asta.
Dacă aș fi plecat atunci, copiii n-ar fi avut un cuvânt de spus în instanță
și i-aș fi pierdut cu siguranță.
Nu voiam să pierd copiii, iar el știa asta.
Știa că nu puteam să-i părăsesc.
O prietenă din cartier, care era avocata familiei,
m-a sfătuit să înregistrez nu doar violențele,
ci și ceea ce făceam ca mamă.
Dacă aveam să divorțăm
când creșteau copiii,
să existe dovezi că am fost mama lor.
M-a sfătuit să fac înregistrări.
Încercam să port o discuție cu Jack.
Mă lași două minute să vorbesc cu copiii mei? Tu ești mereu cu ei.
ÎNREGISTRARE MOLLY
- Poți? - Da, îmi pare rău.
Să-ți pară!
Erau mici dispozitive de înregistrare cu activare vocală.
Le-am pus prin casă.
Sub măsuța de cafea.
Sub blat.
Pe noptieră.
Planul meu era să țin situația sub control
până creșteau copiii și puteau să depună mărturie.
Erau momente când credeam
că o să mor înainte să se întâmple asta.
Dar niciodată n-am crezut
că va muri Jason înainte să se întâmple asta.
MARTOR AL APĂRĂRII EXPERT VIOLENȚĂ DOMESTICĂ
M-a sunat Doug Kingsbery.
Mi-a zis că are un caz la care l-aș putea ajuta.
E vorba de un bărbat care e un om de afaceri de succes.
Se înțelege cu toți.
Nu e câtuși de puțin irascibil.
Dar abuzatorii pot fi într-un fel în public și cu totul altfel în privat.
Doug mi-a trimis o înregistrare audio a familiei în timpul cinei.
Te-am întrebat dacă pot mânca cu copiii. M-ai ignorat și le-ai dat să mănânce.
Am vorbit cu tine la telefon.
Te-am întrebat dacă vrei supă. Ai zis că nu vrei.
Am crezut că o să mâncăm împreună.
Dar m-ai ignorat, fiindcă n-ai vrut să facem asta.
Am spus: „Fac supă pentru copii. Vrei și tu?”
Am zis „nu” fiindcă ai ignorat întrebarea.
- N-am ignorat nimic. - Ai uitat. Nu-ți pasă.
O trăsătură a abuzatorilor este că fac pe victima.
Oricât încearcă Molly să-l asigure
că i-a propus să facă ceva pentru el,
el nu vrea să fie îmbunat, nu vrea o soluție.
Vrea să se plângă.
Am zis că vreau să mănânc cu familia.
Asta ți-am zis. Ai decis...
Jack, lasă balustrada! Du-te în cameră!
Nu te duce! Hai aici!
Nu te duce în camera ta!
Nu le spune să...
- Merg la baie. - Stai acolo, te rog.
Uită-te la mine! Am zis că vreau să mâncăm împreună.
Ai zis că mănâncă. De-asta am refuzat.
Fiindcă ai ignorat ce am zis înainte.
- Termină de mâncat. - Nu-ți pasă.
Nu-i trimite de aici când vorbesc! N-ai dreptul.
„N-ai dreptul.”
Da, nu e mama lor adoptivă.
În felul ăsta, Jason îi arată lui Molly care e locul ei.
- E Marțea clătitelor. Să fac? - Nu vreau nimic de la tine.
Ai spus clar că vrei să mă desparți de copiii mei.
Nu vreau.
- O să fac la fel. - Vreți clătite?
Diferența e că eu pot face asta.
E o amenințare clară.
„Dacă încerci să-mi iei copiii, o să ți-i iau.”
N-ar trebui să fiu nevoit să mă repet...
- Scoateți ce trebuie pentru clătite? - Vezi, iar faci asta!
Vorbești despre altceva!
- Nu trânti scaunul! - Nu vă mai certați!
La culcare!
Hai, la culcare!
S-a speriat, J.
- La culcare! - S-a speriat, tată.
Mergeți la culcare!
Dacă jurații aud aceste dovezi de violență domestică,
îi vor găsi pe Tom și Molly nevinovați.
Dacă Molly a spus o poveste acum cinci ani, sau poate două,
asta înseamnă că n-a fost abuzată de Jason?
Fiica mea nu e o mincinoasă. Eu nu sunt un mincinos.
Dacă ne considerați mincinoși, dați-i bătaie!
Dovediți-o!
Am aflat că Molly l-a înregistrat în secret pe Jason.
Doar Molly știa de înregistrările respective.
Asta înseamnă că ea putea controla narațiunea.
Molly se pregătea pentru divorț și custodie.
Voi putea face ce încerci tu să faci.
- Nu încerc să fac nimic, J. - Ba da.
E clar că încearcă să facă ceva.
Cine face înregistrări secrete într-o relație personală
poate manipula contextul și îl poate pune într-o lumină proastă pe celălalt.
În ultimele luni înainte ca tata să fie ucis,
atmosfera a fost diferită în casă.
Am făcut mai puține activități în familie.
Am început să observ asta
când am găsit reportofonul în mașina tatei și i l-am arătat.
A fost șocat să-l vadă.
A zis: „Ce ziceți, dacă ne-am întoarce în Irlanda?”
Sarah a întrebat: „Fără mami?” A zis: „Da.”
Lui Molly nu i-ar plăcea.
Știa că el ar putea să ne ia, iar ea n-ar putea face nimic.
Din tot ce am aflat despre Molly, se pare
că lucrurile ajungeau într-un punct critic
în legătură cu căsnicia și, mai ales,
cu obținerea custodiei copiilor.
Am revăzut declarația lui Tom din noaptea uciderii lui Jason
și motivul vizitei lui Tom și a lui Sharon.
Suntem sociabili.
Nu aveam planuri pentru weekendul ăsta.
Sâmbătă dimineața, ne-am zis: „Dacă am merge la Molly?”
E un drum de patru ore și e o zi frumoasă.
Dar am aflat de la persoane din Tennessee,
unde locuiesc Tom și Sharon,
că urmau să iasă în seara aceea cu șeful lui
și au anulat în ultima clipă.
Nu credem că Tom a venit în Carolina de Nord
ca să-l omoare pe Jason cu o bâtă.
Ipoteza noastră e că Molly concepuse un eveniment exploziv.
Dacă Molly îl putea face pe Jason să explodeze
în timp ce părinții ei erau acolo ca martori,
ea putea solicita ordin de protecție contra violenței,
iar el ar fi fost scos din casă.
Apoi putea să solicite acordarea de urgență a custodiei
și să-i ia copiii.
Dar când planul a luat-o razna și s-a ajuns la violențe,
nu i-a mai păsat dacă el trăiește sau moare.
DUPĂ 7 ANI
Toată lumea vorbește despre Tom și Molly Martens.
Acest caz produce de mult un mare dezacord între SUA și Irlanda.
Cazul va fi rejudecat
pe baza acelorași acuzații în 2022.
Cât e de greu să asculți lucrurile
care s-au spus despre fratele tău mort
ca să pară că și-a meritat soarta?
Și de-asta am scris cartea.
N-am putut să-l apărăm pe Jason.
De șapte ani lupt să i se facă dreptate lui Jason.
Acum urmează rejudecarea.
Mă aștept să mă sune avocații apărării.
Vor încerca să susțină că i-am spălat pe creier pe Jack și Sarah,
ceea ce e cu totul neadevărat.
Să-i spun unui copil ce să spună sau să mintă
contravine tuturor principiilor mele.
N-aș face așa ceva.
Împachetez și mă pregătesc,
fiindcă plecăm mâine-dimineață pentru audierea preliminară.
Din 2015, va fi prima dată când vom vedea familia Martens.
Va fi foarte greu.
S-a acordat rejudecarea din cauza interogatoriului de la Dragonfly,
unde am spus că tata a lovit-o pe Molly.
Mă preocupă mereu.
Sperăm că rejudecarea va avea loc repede.
Oamenii aceștia sunt liberi de un an
și cred că e timpul
să se închidă această carte și să se facă dreptate.
Vreau să-mi susțin tatăl și familia.
Familia lui Jason Corbett, irlandezul ucis în bătaie
în casa lui din Carolina de Nord în 2015,
a spus că speră să se stabilească azi data rejudecării lui Molly și Tom.
Au intrat în sala de judecată și i-am văzut pe Molly și pe Tom.
Țineau capul jos. Nu m-au privit.
Mi-am zis: „Nu mă mai tem.”
Nu eu ar trebui să mă tem. Eu n-am greșit cu nimic.
Am mințit, e adevărat.
Dar aveam opt ani.
Și cred că i se va face dreptate tatei.
Avem știri de ultimă oră.
Ucigașii irlandezului Jason Corbett vor fi rejudecați
pentru crimă vara viitoare.
Familia sperase că procesul va fi înainte de Crăciun.
Din păcate, nu va fi așa.
Deocamdată suntem în expectativă.
E stresant să trăim cu amenințarea asta.
Dacă voi depune mărturie, așa cum sper,
sunt încrezător că voi putea descrie ce s-a întâmplat cu adevărat în casă
și le voi spune oamenilor și juraților
cum era Molly și adevărata versiune a evenimentelor, adevărul.
Aștept de mult să spun totul și...
Nu aveam cuvintele cu care să explic
ce mi s-a întâmplat mie, fratelui și tatălui meu.
În exteriorul casei sunt raze de soare și curcubeie.
În interior e întunecat și apăsător.
Relația mea cu Molly s-a înrăutățit treptat când ne-am mutat în America.
Eu și Sarah aveam în cameră poze cu mama noastră biologică.
Ea mi-a luat poza și a ascuns-o.
Simt că Molly voia să fie singura noastră mamă,
să nu fi fost nimeni înainte.
Sarah avea o relație mult mai apropiată cu Molly.
Făceau totul împreună.
Ea era copilul-vedetă.
Eu eram mai apropiat de tata.
O dată, tata a plecat într-o călătorie de lucru.
I-am spus: „Pa! Te iubesc.”
Ea a venit după mine în cameră.
Mi-a distrus camera, mi-a scos hainele, mi-a răsturnat patul,
mi-a răsturnat comoda.
Eram în mașină cu Molly și am întrebat-o:
„Pot juca tee-ball? Tata e antrenor, mă poate duce el.”
Molly mi-a zis:
„Nu mă iubești? Nu-ți pasă de mine? Nu vrei să stai cu mine.
De ce vrei să stai cu tatăl tău?”
M-am simțit groaznic. Am crezut că am rănit-o.
Nu-i puteam spune tatei unele lucruri
și mi-a fost greu să știu ce e bine și ce e rău.
Aveam o singură ființă care-mi șoptea mereu în ureche.
Mă luptam mereu să mă iubească.
Făceam tot ce puteam
ca să-mi acorde atenție, nici măcar dragoste, și o iubeam.
Eu și Jack o iubeam amândoi.
Dar ne întărâta unul împotriva celuilalt ca să luptăm pentru dragostea ei.
Dacă aș fi fost dus în fața unui judecător când aveam 13 ani,
l-aș fi ales pe tata în orice clipă.
Dar Sarah ar fi ales-o pe Molly.
Molly i-o lua tatei constant pe Sarah.
Ea nu a...
Nu a avut cu el relația pe care și-o dorea.
E vina lui Molly. După părerea mea, e vina lui Molly.
MEADOWLANDS CAROLINA DE NORD
În timp ce ne pregătim pentru rejudecare,
aflu că Molly are câțiva prieteni apropiați
care l-au auzit pe Jason făcând crize de furie,
amenințând-o
sau care au văzut obsesia lui Jason pentru control,
ceea ce susține ce-mi spusese Molly.
O femeie a spus:
„Molly mi-a zis că Jason o strânsese de gât în dormitor.”
A mai zis că Molly se temea
că Jason își strangulase prima soție
și că i s-ar putea întâmpla și ei.
Nu mi-a venit să cred.
Am avut asta sub ochi mereu,
de la primul interogatoriu.
Prima lui soție a murit în circumstanțe misterioase.
S-a constatat că făcuse un atac de astm.
N-a apărut întâmplător. Tom avea temeri de când a vorbit cu Mikey Fitzpatrick.
LA 20 DE ZILE DE LA MOARTEA LUI JASON
I-am invitat pe bunicii din partea mamei. Sunt acasă la noi.
Am ocazia să discut
cu tatăl primei soții, care a decedat.
Numele lui e Mikey Fitzpatrick.
Nu e un om educat. E foarte greu de înțeles.
Are un accent irlandez puternic.
I-am cerut părerea despre Jason.
A zis: „Cred că mi-a ucis fiica.”
Am fost șocat.
Nu știam dacă e un om cătrănit,
care avea nevoie să dea vina pe cineva pentru moartea fiicei sale,
sau dacă spusele lui aveau temei.
Vorbea foarte serios.
Nu glumea.
Nimeni nu a cercetat moartea lui Mags
și circumstanțele în care s-a petrecut.
Toți au acceptat concluzia autopsiei
până când Doug a început să investigheze.
Am primit o copie a raportului oficial al autopsiei
primei soții a lui Jason.
MOARTEA A FOST CAUZATĂ DE UN STOP CARDIO-RESPIRATOR ACUT
PROVOCAT DE UN SPASM BRONȘIC LA UN ASTMATIC.
Am cerut părerea unui expert medical.
A zis: „Prima soție a lui Corbett n-a murit de atac de astm.
Probele arată
că a murit în urma rănilor cauzate de strangulare manuală.”
Am aflat că sora lui Mags a fost acolo în noaptea aceea.
Ea a declarat că Mags spunea întruna: „O să mor.”
Asta li se întâmplă victimelor strangulării manuale
care supraviețuiesc incidentului, dar mor într-o oră din cauza rănilor.
Dar, potrivit raportului autopsiei lui Mags Corbett,
n-au fost urme vizibile pe gât în exterior.
NU PREZINTĂ RĂNI EXTERNE.
Expertul meu a spus: „Nu mori de la ceea ce e în exteriorul gâtului.
Mori de la rănile care nu se văd, din interior.”
E important.
Acuzarea susține că Molly n-ar fi putut fi strangulată în noaptea aceea
fiindcă nu are răni pe gât.
El mi-a zis: „Uită-te la fotografiile lui Molly Corbett
făcute dimineața devreme, în fața casei, de către polițiști.
Vezi semnul acela liniar
pe partea stângă a gâtului, sub ureche?”
Nu-l observasem înainte.
A zis că e o urmă lăsată de unghie.
Asta se întâmplă în timpul strangulării manuale,
când unghiile agresorului
se înfig în partea laterală a gâtului
sau când, uneori, victima încearcă să-i desprindă mâna.
Mi-a spus:
„I-ați examinat pijamaua pe care a purtat-o atunci?”
„Nu. Ce să caut?”
„Dacă victima își pierde cunoștința,
pierde controlul asupra vezicii.
Pariez pe orice
că veți găsi o pată de urină
la îmbinarea celor două părți.”
Iat-o!
Cred
că singurul motiv pentru care a doua soție n-a fost și a doua victimă
e că, în noaptea aceea, tatăl ei, de 65 de ani, a intervenit.
Atât acuzarea, cât și apărarea au numeroși experți ca martori.
Experții care se uită la raportul autopsiei lui Mags sunt de acord
că nu a murit în urma unui atac de astm.
Dar experții noștri au spus că nu se poate extrapola
că a ucis-o Jason sau altcineva.
E o concluzie nesăbuită, care nu e susținută de probe.
E o listă lungă de posibile probleme de sănătate
care ar fi arătat ca un atac de astm la un astmatic.
Afirmația că Jason ar fi strangulat-o
nu e genul de mărturie pe care am dori-o.
Dacă jurații ar auzi așa ceva, n-ar mai asculta.
SARAH 17 ANI
Jack și Sarah sunt absolut convinși
că mărturia lor va rezolva totul.
Dar, chiar dacă se descurcă excelent
și se achită de sarcina lor și chiar mai mult de atât,
tot poate merge prost.
Suntem dispuși să luăm în considerare negocierea sentinței.
23 OCTOMBRIE 2023
DUPĂ 8 ANI
Azi, Molly Corbett și Thomas Martens s-au prezentat la tribunal
pentru a pleda pentru reducerea sentinței.
Molly Corbett nu s-a recunoscut vinovată de omor prin imprudență.
Thomas Martens s-a recunoscut vinovat de omor prin imprudență.
Cariera lui exemplară în cadrul FBI, pentru menținerea legii,
ar trebui să-l ajute.
Nu mă interesa să pledez vinovată.
Eram gata să fiu judecată.
Eram gata să triumfe adevărul, eram gata să ripostez.
Dar posibilitatea să pierdem procesul,
posibilitatea ca tata să fie închis tot restul vieții lui...
Nu puteam să-mi asum responsabilitatea.
Avocații acuzării și ai apărării vor cerceta
toate probele acestui caz știut bine aici
și le vor prezenta judecătorului, care va pronunța sentința.
Întreaga mea lume a fost dată peste cap
de nu știu câte ori în ultimii opt ani.
Ei ar putea fi liberi la sfârșitul audierii pentru perioada executată.
E nedreptate totală.
Nu asta merită tatăl meu, nu asta merit eu.
Nu e corect.
Curtea a ascultat mărturiile unor prieteni și vecini ai lui Molly Martens Corbett,
care știau că există certuri,
violență fizică și comportament de control în căsnicia soților Corbett.
Au apărut întrebări privind cauza morții primei lui soții, Margaret Corbett.
Apărarea a adus patologi care spun că e posibil să fi fost ucisă.
Simt că tata e judecat.
Accentul se pune pe caracterul tatei.
Avocații lui Molly spun
că moartea mamei mele și cea a tatălui meu au un numitor comun.
Mama mea biologică mă hrănea
fiindcă m-am trezit plângând în noaptea aceea.
În noaptea în care a murit tata, m-am trezit și am mers jos.
Cum ați putut da vina pe mine pentru moartea părinților mei?
Atunci mi-am dat seama
că, pentru apărare, e doar un caz.
Nu-l știu pe tata și nici nu vor să-l știe.
Oricât de dureroasă ar fi fost vestea
că Mags n-a murit de atac de astm,
așa cum li se spusese toată viața,
am sperat că-i va trezi puțin la realitate.
Dar...
părerea lor a rămas neschimbată
și poate că așa trebuie să fie.
Sunt furios
fiindcă știu că tata n-a ucis-o pe mama.
Mătușa mea, Catherine, era la noi atunci.
Aș vrea să mi se fi cerut să depun mărturie,
fiindcă sunt singura care a fost acolo când a murit Mags.
Puțin după ora 02:00,
Jason a bătut la ușa dormitorului.
A zis: „Mags nu e bine. Are un atac de astm sever.”
Mags era în bucătărie, se ținea de piept.
Avea inhalatorul în mână.
Înnebunit, Jason a făcut totul ca s-o salveze.
Tom Marten a spus că el și Mike au avut o discuție
cum că Mag ar fi fost ucisă de Jason.
Când am auzit, toată familia s-a înfuriat, mai ales tata.
A spus: „Nu s-a întâmplat așa ceva!
Până voi muri, cum aș putea crede vreodată că Jason mi-a ucis fiica?”
Aveau o relație frumoasă. Erau un cuplu afectuos.
Michael îl iubea pe Jason.
Era fiul nostru.
Am hotărât că Michael va da o declarație la avocat.
Tata a murit de cancer,
așa că vorbim în numele lui.
„Declarația lui Michael Fitzpatrick.”
„Să se consemneze că l-am întâlnit o dată pe Thomas Martens.
Afirm categoric că n-am vorbit despre fiica mea, Margaret,
și că nu i-am spus lui Thomas Martens că Jason a ucis-o.
Declarațiile în acest sens ale lui Martens sunt cu totul false.”
8 NOIEMBRIE 2023
Judecătorul va asculta pledoariile finale
ale acuzării și apărării,
ceea ce poate duce la o decizie finală.
Înainte ca judecătorul să se pronunțe, ultimul lucru
îl reprezintă declarațiile membrilor familiei lui Jason.
Jack și Sarah sunt cei mai importanți dintre ei.
Am scris asta, nu doar pentru tata, ci și pentru mine.
Am 19 ani.
N-am putut să-mi spun părerea
și a trebuit să ascult minciuni în ultimii opt ani.
Asta e șansa mea să spun adevărul.
Sunt suficient de mare și de curajoasă acum.
Mereu mi-a spus altcineva povestea. E important pentru mine s-o spun eu.
O să ascult „Chicken Fried”.
Bine. Îl punem?
- Îl punem? - Da.
Îl ascultam mereu împreună.
Parcă era lângă mine.
Împreună suntem cei mai puternici, cei mai uniți.
- Da. - Știți?
- Vom face asta împreună. - Da.
- Aveți ultimul cuvânt. - Uitați-vă la mine! Va fi bine.
Gata cu plânsul.
E timpul să vă înfuriați. Acolo, capul sus, umerii înapoi.
Dracu' să-i ia! Nu sunt nimic pentru noi.
Să te aud, Sarah! Ce facem?
Să-i dăm bătaie!
Da.
Când eram mic, mă rugam să mă trezesc și să fi fost un coșmar.
DECLARAȚIILE VICTIMELOR
În copilărie, în adolescență
și la începutul vieții de adult, nu l-am avut pe tata.
Nu vă lăsați păcălit de politețea afișată de Molly Martens.
M-a dărâmat sistematic și mi-a spus constant minciuni.
Să fie clar.
Nu l-am văzut niciodată pe tata lovind-o pe Molly.
Cine e victima?
Familia Martens mi-a sporit suferința
încercând să-l calomnieze pe tata.
Nu voi recupera niciodată ce mi-au luat Molly și Tom Martens.
Am văzut amprenta însângerată a tatei pe ușa dormitorului.
Moartea lui n-a fost voluntară.
Nu a ales să ne părăsească. Ne-a fost luat.
El a fost victima.
Tata a ales doi părinți minunați care să mă îndrume.
N-a fost ușor, dar ei mi-au ușurat soarta.
Abia când am mers să locuiesc cu Tracey și David în Irlanda
am înțeles ce înseamnă familia.
Molly Corbett și Thomas Marten se întorc la închisoare
pentru uciderea lui Corbett.
Potrivit sentinței, vor ispăși între 51 și 74 de luni...
...ținând cont de pedeapsa executată deja,
când au condamnați pentru omor,
le mai rămân șapte sau opt luni.
Judecătorul a spus că i-a fost greu să stabilească adevărul în acest caz,
dar a precizat că copiii, Jack și Sarah, n-au nicio vină.
Molly i-a crescut pe copii cum a putut mai bine.
I-a fost foarte greu
să-i audă spunând că i-a rănit.
Nu cred că e adevărat.
Nu mi-am abuzat copiii emoțional, fizic sau în alt mod.
Copiii au fost folosiți ca unelte ale răului.
Au fost întorși împotriva mea.
Au vrut să mă rănească și au reușit.
Cred că copiii știu adevărul?
Nu știu. Cum își amintesc momentele la plajă?
Cum își amintesc de Molly ca educatoare?
Cum își amintesc mâncarea ei?
Cum își amintesc petrecerile?
Cum își amintesc că i-a învățat să înoate?
Cum își amintesc?
Cum poți să-ți amintești toate astea
și s-o urăști pe Molly?
Azi, Molly Corbett și Thomas Martens vor fi puși în libertate.
Nu am voie să încerc să iau legătura cu copiii.
E ordin judecătoresc.
În ce privește sentimentele mele, dacă mă consider mama lor,
asta i-ar face să sufere enorm acum.
Ei au o anumită părere despre mine și mă urăsc.
Mă consideră o abuzatoare malefică. Îl consideră pe tatăl lor un om minunat.
Cu siguranță nu sunt mama lor acum.
Voi considera mereu că am fost mama lor?
Da. Am fost mama lor.
Am fost mama acelor Jack și Sarah care au existat în altă viață.
- Câți ani ai, Sarah? - Doi.
- Doi ani și jumătate. - Da.
Tu câți ani ai?
- Patru și jumătate. - Sigur?
Am iubit-o pe Molly.
Dar doar pentru că am iubit-o nu înseamnă că e o mamă bună.
- Zi: „Pa, cameră!” - Pa, cameră!
Nu mai simt nimic pentru ea. N-o urăsc.
Nu vreau să-i mai dau putere asupra mea.
Mulțumesc.
Înțeleg că mulți ar putea spune
că sunt cu oameni care l-au iubit pe tata, cu familia și prietenii lui, de opt ani.
Și că de-asta spun ce spun.
Dar mi s-a dat mereu voie să am deciziile mele, părerile mele.
Tata a fost eroul meu. L-am admirat. A fost prietenul meu cel mai bun.
Ce băiețel frumos!
VOCEA LUI JASON
Jack, dă-i lui tati un pupic!
Bravo! Încă unul.
- Ce faci, tati? - Le aduc pe Sarah și pe mama.
Vin acasă la Jack.
Bună, frățiorule! Îi dai lui tati un pupic?
Ți-a fost dor de tati?
- Uite ce ți-a adus tati! - Tati a adus cadouri?
Tata a fost un om extraordinar. A fost un tată bun.
Mă încuraja ca nimeni altul.
Hai, Sarah!
Știu că părinții mei n-ar vrea să fiu tristă.
Trebuie să mergi mai departe, să-i faci mândri
și să trăiești așa cum și-ar fi dorit.
Tata ne iubea pe mine și pe Jack.
Eram totul pentru el și știu asta.
Sunt mândră că sunt fiica lui Jason Corbett.
Subtitrarea: Dora Șereș