Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Tiedämme kaikki, miksi olemme täällä.
Tiedämmekö?
Emmekö tiedä?
- Minä en. - Entä sinä?
Tulin...
Ei. Miksi hän on täällä?
Selvä, hyvät herrat.
Vähän selvennystä.
Tulimme keskustelemaan edesmenneen isoäitisi,
Dorothy Pamela Elizabeth Woodleyn, kuolinpesästä.
Selvä. Eli kysyn uudelleen:
Miksi hän on täällä?
Kuukausi sitten rouva Woodley
päivitti testamenttiaan.
Tietääkö isäni tästä?
Kyllä, isällesi on kerrottu,
mutta hän ei asu maassa.
- Tiedän sen hyvin. - Ei ole asunut kymmeneen vuoteen.
Ai, pidämme lukua.
Olen siis isoäitisi testamentin ainoa toimeenpanija.
Ymmärrän sen,
mutta sen muuttaminen
nyt,
täysin yllättäen...
Vähän epäilyttävää, eikö?
Hän oli myös menettämässä järkensä.
Voin vakuuttaa, että rouva Woodley
oli hyvinkin järjissään.
Anteeksi, herra Dickie.
Dickie riittää.
Anteeksi, Dickie.
Minä olen...
Olin vain ystävä.
En tullut tänne...
Odotatko meidän uskovan,
- että olet... - Hyvät herrat! Pyydän...
Kunnioituksesta isoäitiäsi kohtaan ehdotan,
että kuuntelet
oikein tarkkaan.
"Määrään ja testamenttaan omaisuuteni,
sekä kiinteän että irtaimen omaisuuden, missä tahansa se sijaitseekin,
seuraavasti..."
- Sano se, Tom. - Minäkin olen rakastunut Philipiin.
- Philipiinkö? - Kyllä.
Kuka Philip on?
Philip, maitomies.
Olen pahoillani, Jessica.
Piru vieköön.
Olen tulossa!
Tulossa ollaan!
- Niin? - Anteeksi häiriötä.
Palloni lensi puutarhaasi, luulisin.
Luuletko niin?
Vai tapahtuiko niin?
Luulen, että niin tapahtui.
Se joko tapahtui tai ei.
Pallo lensi vinosti, joten se saattoi mennä naapuriin.
Vai sillä lailla.
Ja kuka on syypää tähän surkeaan laukaukseen?
Se olen minä.
Oletko parempi luumupurkin avaamisessa
kuin pallon potkaisussa?
Tulepa sitten sisään.
Älä välitä sotkusta.
Viimeisiä päiviään ei pitäisi viettää siivoamiseen.
Olen pahoillani.
Mistä?
Että olet...
En minä kuole.
En vielä.
Tosin 87-vuotiaana sitä tuskin täytyy odottaa kovin kauaa.
Sinun iässäsi
sellaista ei kai ajattele.
En itsekään juuri ajattele kuolemaa.
Sinne pääseminen vain on pitkävetistä.
Mene vain.
Ajatus siitä, että joku tuiki tuntematon pyyhkii...
Hyvänen aika, joko se kello on noin paljon?
Minun on syötävä näitä joka päivä.
Muuten suoleni toiminta tyssää täysin.
Voi sentään!
Oletpa oikea unelma.
Oikeasti.
Teräksiset lihaksetkin. Katso nyt.
Kiitos...
JJ.
Niin komea, että sait kaksi nimeä.
Minun on haettava se avain.
Käytän sitä harvoin näinä päivinä.
En muista, milloin viimeksi kävin puutarhassa.
Hyvä niin,
jos takaportista lentelee puutarhaan palloja.
Hyvänen aika, täälläpä on pusikkoa.
En olekaan käynyt täällä aikoihin.
Kuuletko linnut?
Onpa ihanaa.
Hyvänen aika, onko jo maaliskuu?
Täytyy hankkia linnunsiemeniä. Ne todella tarvitsevat ruokintaa.
Nyt on soidinaika.
Siellä ne vain paneskelevat.
Linnut.
Ne eivät muuta teekään. Paneskelevat.
Ovat tehneet ullakostani oikean muhinointimajan.
Minun pitää mennä.
Laitoin vasta teepannun tulelle.
Anteeksi.
Ei koskaan pitäisi pyytää anteeksi
kiinnostusta kirjallisuuteen.
Olen kerännyt näytelmiä...
Hyvänen aika, jo reilut 50 vuotta.
Edesmennyt mieheni ja minä tuimme aina taidetta.
Lahjoitimme eri teattereille.
Autoimme nuoria näyttelijöitä opiskelemaan RADAssa.
Mikä RADA?
Teatteriakatemia.
Koulu näyttelijöille.
Paras kaikista, itse asiassa.
Näyttelen koulussa.
Kas, aloitteleva näyttelijä.
Ei, se on...
- Se on vain... - Mikä?
- Harrastus. - Harrastusko?
Neulominen on harrastus tai elävänä mallina oleminen.
En tosin tiedä, miksi kukaan haluaisi
tuheroaan piirrettävän.
Vaan lavalla näytteleminen...
En ajattele sitä
urana.
Minusta toivotaan jalkapalloilijaa.
- Vai jalkapalloilijaa? - Kuten veljeni.
Se, että pallosi
lötköttää tällä hetkellä sinisateessani,
ei povaa hyvää.
Eikö niin?
Lue minulle jotain.
- Niinkö? - Ole kiltti. Mitä tahansa.
Tuo musta kirja keskellä.
Ota se.
Mistä se kertoo?
Se seuraa nuorten miesten ryhmää
New Yorkissa 80-luvulla,
sen kauhean pandemian aikana.
Kaikki Dorothyn ystäviä.
Kuka Dorothy on?
Dorothy, Ihmemaa Ozista.
Judy Garland esitti häntä.
Olethan kuullut Judy Garlandista?
Sissus.
Hyvä on.
Elokuvassa Dorothylla on joukko miespuolisia ystäviä.
He kaikki ovat
vähän...
Erilaisia.
No niin.
Luepa tuosta.
Anna mennä vain.
"Vihdoinkin,
taisteltuani vuosia sitä vastaan,
elinikäisen häpeän jälkeen,
pitelen sinua sylissäni,
iloitsen hänen kehostaan,
sinun tuoksustasi
ihollani,
hengityksesi lämmöstä
olallani."
"Rakastan sinua,
Henry."
"Ja tunnen sen rauhan, jonka saa kertoessaan totuuden
itsestään,
sydämestään."
Piru vieköön.
Minun pitää mennä.
Odota hetkinen!
Odota!
Haluaisitko ehkä lainata jotain näytelmää?
Hyvä.
Se on laukussasi.
Nähdäänkö huomenna samaan aikaan luumuja varten?
En kuullut nimeäsi.
Se on Dorothy.
"Hän saapui taas
ja ahnain korvin hotki sanani."
"Se oli outoa,
se oli säälittävää."
Emme osta mitään.
Sinäkö siellä, JJ?
Tomutin juuri kirjojani.
Tarvitset siivoojan, Dozza.
- Sanon niin jatkuvasti. - En halua,
että joku penkoo pikkupöksyjäni.
Tämä on Scott, lapsenlapseni.
Oletko siis Dorothyn ystävä?
JJ on oikea Jumalan lahja.
Hänestä on ollut paljon apua.
- Niinkö? - Hän haluaa näyttelijäksi.
Niin varmasti.
Käytkö täällä usein?
- Joka päivä. - Vai joka päivä!
Oikein bestis, siis.
Enemmän kuin sinä ja isäsi.
Onko sinulla oikeita ystäviä?
- Mitä? - Tiedäthän.
Oman ikäisiäsi.
Miten ikä liittyy mihkään?
Se on "mihinkään".
- Mikä on? - Sanoit "mihkään".
Ketä kiinnostaa...
Niin?
Ei hitossa!
Tuo oli kai vitsi.
Eli ei ollut, niinkö?
Jep, olen kirjaimellisesti matkalla.
- Hyviä uutisiako? - Pitää mennä.
Nyt saa kirjojen tomutus riittää.
Ja mieti sitä paikkaa, josta emme puhu.
Mitä paikkaa hän tarkoitti?
Paikkaa, johon joutuu,
kun ei voi enää pyyhkiä persaustaan.
Ihan vain tiedoksesi, en ole vielä siinä vaiheessa.
Mutta...
Kuule, JJ,
kun saavuttaa minun ikäni,
ihmisestä tulee tavallaan taakka.
Toiset eivät tajua, että ihmisellä on yhä sielu,
jota pitää ravita.
Minua ei haittaa olla yksin.
Mutta tarvitsen seuraa
ja kumppanuutta.
Useimmat ikäiseni kuolevat yksin,
eikä heitä löydetä
viikkoihin, jopa kuukausiin.
Naapurini Ian löydettiin alasti
naama syvällä kulhollisessa aakkospastaa.
Miksi alasti?
Enpä tiedä!
Se ei ole asian ydin.
Tarkoitan sitä, että kun mieheni kuoli,
poikani muutti
toiselle puolelle maailmaa elääkseen elämäänsä.
Ja valitettavasti vuosien mittaan
hän ei jättänyt
minulle enää tilaa siihen.
Hän ei enää tiedä, kuka todella olen.
Ehkei hän koskaan tiennyt.
Niinpä hän lähettää
rakkaan Scottin keräämään tietoja.
Olen lähes 87-vuotias, JJ.
Se, että olet täällä
auttamassa minua päivittäisissä tulemisissa ja menemisissä...
Enkä tarkoita vain suolistoani.
Kukaan ei voisi kuvitellakaan,
kuinka tärkeää se on minulle.
Minun...
Minun kehoni
on jättämässä minut.
Mutta mieleni...
Sinä herätit sen
taas henkiin.
Ymmärrät minua.
Kyllä.
Siinä se.
Olet ehkä ensimmäinen henkilö,
joka on koskaan
todella
ymmärtänyt minua.
Ja sinä minua.
"Pojalleni Peter Woodleylle
jätän kotini
osoitteessa Martlett Avenue 1.
Pojanpojalleni Scott Woodleylle
jätän 50 000 puntaa."
Luojan kiitos siitä.
Hitto vie, sait jo minut huolestumaan.
Jessus.
Jatka vain.
Mitä tuo sitten sai?
"JJ Bellolle
jätän koko näytelmäkokoelmani,
tärkeimpänä
kopioni Matthew Lopezin The Inheritancesta."
Luojan tähden.
Kaikki hemmetin hössötys joistain vanhoista kirjoista.
Tyypillinen Dozza, aina niin dramaattinen.
Jos ei ole muuta, minun pitääkin tästä häippäistä.
Kiva hoitaa työasioita kanssanne.
Tai ei työasioita, mutta...
Tiedätte kyllä.
Kiitos.
JJ, Dorothy jätti lapun,
että sinun pitänee lukea uudelleen toisen näytöksen ensimmäinen kohtaus.
Mitä se tarkoittaakin.
SE ON ENEMMÄN KUIN HARRASTUS!
RADA - ESITE 2025 SHEKKI, HRA JJ BELLO, 50 000 ♪
SHIRLEY WOODHAMIN MUISTOA KUNNIOITTAEN
Käännös: Vesa Puosi