Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
VRIJEME HRABROSTI
-Kako je, dečki? Dobro ste? -Jesmo.
Hajde.
Točno na vrijeme, kako i treba. Gledajte.
A kombi?
Odličan je.
Ide 110 kao po loju. Ni ne osjetiš volan.
A ovo?
-Evo ga. -Zamijenit ćete ga za puni spremnik?
Recimo.
-I nitko neće saznati? -Nadajmo se da neće.
-Hajde. -Nadajmo se.
-Idemo! -Montero!
Dođi.
Dobra večer. Slobodno?
Sjednite.
-Hvala. -Jeste li jeli?
Jesmo, nešto smo prezalogajili usput.
S teretom u kombiju?
Da, ali bez brige. Cijelo smo ga vrijeme imali na oku.
-Znači, sve je u redu? -Sve je u redu.
Čak ni naše žene ne znaju.
Rekli smo im da se idemo moliti svetom Judi Tadeju.
Nitko neće saznati za ovo, ni ovdje ni u tvornici?
Neće. Sve smo odradili kako treba, imali smo vremena.
Casasola je premješten prije nekih mjesec dana.
Došao je iz Bajíja i imao je kopiju ključeva.
Sve smo odradili čisto, baš kako volite.
Onda dobro. Znači, sve je u redu.
Tako je.
Dobro, dečki.
Novac će vam sjesti sljedeći tjedan.
Hvala vam.
A ti?
Jesi li komu rekao?
Nekako si mi tih.
-Ne, nikomu. -Sigurno?
Da.
Baš nikomu nisi rekao koliko ćeš zaraditi?
-Nikomu. -Ni prijatelju ni kolegi s posla?
Nekoj djevojci?
Ne.
Savršeno.
Smiri se.
Smiri se, sve je u redu.
Duboko diši.
Diši.
Samo želim da mi kažeš zna li netko za ovo.
Nitko ne zna, Solarese. Nitko.
Zašto ne kažeš da netko zna?
Jer nitko ne zna!
Želim da mi lažeš.
Laži mi.
Vidi svog prijatelja. On mi je rekao da nitko ne zna.
I što se dogodilo? Umro je.
Ali nitko ne zna, Solarese. Kunem se svojom djecom.
Molim vas, kunem se.
Želim da nešto shvatiš.
Ako mi kažeš da nitko ne zna, ubit ću te i tako se riješiti svjedoka.
Ali ako mi kažeš da si nekomu rekao, ne mogu te ubiti.
Shvaćaš?
Da.
Nekomu sam rekao.
-Stvarno? -Da.
Ne vjerujem ti.
Ne! Solarese, nemojte, molim vas!
Molim vas! Ne!
Naprijed.
Dobro jutro, načelniče.
-Dosad je bilo. -Noćašnja utakmica bila je odlična.
Ne budi ulizica, Montijo. Što ima novoga?
Ništa posebno. Tri ukradena auta…
-Preskoči sitnice. -Može.
Neki tipovi ženi su provalili u stan i sve joj pokrali.
-Je li ozlijeđena? -Lakše.
Daj to Gómezu.
U noćnom klubu u povijesnoj jezgri dvije su gorile prebile maloljetnika.
U bolnici Xoco umro je od unutarnjeg krvarenja.
Bože mili.
Vlasnik kluba redovito nam šalje mito. Želi razgovarati s vama.
Daj slučaj Jiménezu, ali neka mi se javlja.
I za kraj, žena vojnog zaposlenika prijavila je njegov nestanak.
Muž je navodno otišao u Crkvu sv. Jude Tadeja s prijateljem
i nije se vratio.
Razgovaraj s Ugarteom… Eno ga. Ugarte!
-Gospodine. -Montijo će ti dati izvješće.
Nestanak. Dvojica vojnih zaposlenika…
Oprostite, šefe.
Díaz ništa neće dobiti?
-Zašto? -Niste čuli?
Što?
Díaz je u rasulu.
Prošli tjedan zatekao je ženu s drugim tipom.
Saznao je da ga vara šest mjeseci.
Da, i zato, ako mu nešto možete dati…
Znate, to je radna terapija.
Da, naravno. Ali je li sposoban za rad?
Uzima tablete za spavanje,
ali možemo učiniti isto što i s Gómezom kad mu je umro sin.
Dodijeliti mu psihologa.
Pitat ću suca je li koji dostupan.
Ali dogovorili smo nešto drugo. Da, znam.
Sudac je rekao da mogu držati predavanja u gimnazijama.
Ili raditi s djecom s teškoćama u razvoju.
Hvala.
Policijske postaje opasna su mjesta. Ljude ondje otimaju.
Naravno da otimaju. To je divlji zapad, gospodine.
Naravno.
U zamjenu za rad za opće dobro dobit ću uvjetnu kaznu.
Pomoći ću zajednici u okviru svoje profesije
i tako izbjeći suđenje.
-Ali zašto policija? -Ne znam.
-Strašno. Što žele? -Nemam pojma.
Valjda detektiv treba terapiju. Objasnit će mi.
Ne brini se. Nekako ću se već izvući iz toga.
Čuj, zvala je tvoja mama. Pita hoćemo li doći.
-Kamo? -Na Pashu.
Već je Pasha?
Vrijeme leti, Diana. Samo trenutak.
Ako želiš, nešto ću naručiti i jest ćemo zajedno ovdje.
-Da, dobro. -Ako ne želiš, reci.
-Želim. -Ne želiš ako si to tako rekao.
-Smiri se, stvarno želim. -Ali ne da ti se.
Draga, stvarno želim da naručiš hranu i da se lijepo provedemo, dobro?
Nemoj se brinuti.
MINISTARSTVO UNUTARNJIH POSLOVA
Dakle, dr. Silverstein, osuđeni ste zbog…
Pregazio sam ženu.
Zapravo, ona se bacila pod moj auto.
Njezina su me djeca tužila. Njoj nije bilo baš ništa.
Oduzeli su mi auto, prometnu i vozačku dozvolu. Sve je pošlo po zlu.
U svakom slučaju, sudac vam je dodijelio rad za opće dobro.
Da. Samo me zanima što točno želite.
Gledajte, doktore. Naš agent proživljava teško razdoblje u životu.
Prije nekoliko dana je saznao da njegova supruga živi dvostruki život.
S drugim muškarcem?
Ne, noću se maškarala i borila protiv zločina.
Da, s drugim muškarcem. S kolegom s posla.
-Pratio ju je i uhvatio ih zajedno. -Da, to je…
Želim da pomognete detektivu da se vrati svom poslu.
-To bi bila… -Radna terapija.
Slušajte, gospodine,
imam prijateljicu koja je odlična savjetnica za parove.
-Ona bi bila savršena za ovakav… -Ne. Ovo zahtijeva osobni pristup.
Ovaj…
Zar ne bismo mogli…
naći neko drugo rješenje za ovaj problem?
Vi mene želite podmititi, doktore?
Ne.
Jer možemo vam dodati još nekoliko sati rada za opće dobro.
Čuli ste za smetlište Xochiaca? Ondje treba skupiti hrpu smeća.
Ne, nikako. Ne bih predložio takvo što. Mislio sam na nešto drugo.
Gledajte, Díaz je sin jednog mog jako dragog prijatelja.
Bili smo si najbolji i zato mi je ovo jako važno.
Zna li taj detektiv da ću raditi s njim?
Spomenuo sam mu. Gledajte, eno ga. Díaze!
Gdje si, stari? Kako si?
Kako ste, načelniče?
-Kako ste? -Sad kad tebe vidim, odlično.
-Montijo. -Bok, Díaze. Dobro si?
Da, mislim da jesam.
Díaze, ovo je doktor Lieberman.
Silverstein.
-Drago mi je. -Također.
-Uglavnom, Silverman… -Silverstein.
-Dobro.
Naš je čovjek.
Uglavnom, on je psiholog.
Želimo da te prati u tvojim zadacima.
-Montijo će ti dati dosje s… -Čekajte, kako mislite da ga pratim?
Trebao bih se voziti s njim u patrolnom vozilu?
To je opasno.
Nije nužno.
Radit ćete rutinski posao.
-Díaz je jedan od naših najboljih ljudi… -Načelniče.
Doktor ima pravo, ne treba.
-Iskreno, ovo mi je smiješno. Nisam… -Naravno.
Dobro sam.
Izgleda dobro.
Smiri se.
Naći ćemo rješenje, dobro?
Pogledaj me u oči.
Ovo nije tragedija
jer postoji rješenje.
Čim shvatimo da u budućnosti postoji rješenje,
sadašnjost se prestane činiti tragičnom.
Mislim da već imate odličnu kemiju.
Dobro…
Hoćemo li početi? Hoćeš li mi reći što se dogodilo?
Moja žena. Zajedno smo gotovo četiri godine.
Viđa se s drugim muškarcem.
Dobro. U čemu je problem?
Ti nju nikad nisi prevario?
Jesam, nekoliko puta.
Jesi li joj rekao?
-Nisam. -Zašto ne?
-Jer to nije lako. -Naravno da nije.
Baš zato želim da mi kažeš kako se zbog svega ovoga osjećaš.
Kako se osjećam? Muči me tjeskoba.
Crveno!
Jebem ti mater, šupčino!
Jesi li je barem propisno izvrijeđao?
-Nisam. -Kako to? Zašto nisi?
Jer nema smisla.
Jer nema smisla ili jer se bojiš?
Čega? Najgore se već dogodilo.
Ako se već dogodilo, onda bi trebao moći spavati.
I to bez tableta. Jer najgore se već dogodilo.
Ali ako smijem ovo reći, izgledaš mi kao da paničariš.
-Znaš li što je panika? -Što?
Panika je osjećaj
da će se tvoj najveći strah
uskoro ostvariti.
Hej!
Dobro, a koji je moj najveći strah?
Točno to trebamo zajedno otkriti.
-Dobro jutro. -Dobro jutro.
-'Jutro, kako ste? -'Jutro.
Onamo.
'Jutro, kako ste?
-Hvala što ste nas primili. -Detektive.
Imam tri pitanja.
-Sigurni ste da su bili sami? -Da, siguran sam.
Nisu mogli otići s drugim ženama, prijateljicama, ljubavnicama?
Montero je miran tip.
Casasolu ne poznajem. Prebačen je iz Bajíja.
-U kontaktu ste s tvornicama? -Da, naravno. Poslovno.
Ako nešto čujete, dobro će nam doći.
-Dobro. -Za poslove sa strane.
-Za nestalo oružje, eksploziv, bilo što. -Dobro.
Ostavit ću vam svoj broj ako slučajno…
Kvragu. Imaš li komad papira?
-Da, naravno. -Nešto da…
-Izvoli. -Hvala.
Molim te, prekriži moj broj.
Molim?
Što ste rekli?
Na posjetnici je moj broj.
-Ako nas slučajno zatrebate. -Hvala.
Ovdje vam sve piše.
Oprostite, gospodo. General Valdés sad će vas primiti.
Odlično.
-Hvala vam na svemu… -Santos.
Santos.
Ovako. Casasola je rekao svojoj ženi da idu Monterovim autom,
a Montero je rekao svojoj ženi da idu Casasolinim autom.
Oba su auta parkirana kod kuće.
Jesu li imali pristup vojnim vozilima?
Ne.
Nisu imali pristup vojnim vozilima.
Je li sve u redu?
Oprosti.
Jesu li se možda bavili trgovinom oružjem?
Molim?
Prije nekoliko dana sam pročitao da u Meksiku ima mnogo vojnog osoblja
koje je povezano s trgovinom oružjem.
Ne svi, naravno.
Samo neki.
Ne. Nisu se bavili trgovinom oružjem.
Kvragu! Slušaj me, jebemu!
Jesu li se možda čudno ponašali?
Je li bilo kakvih čudnih poziva?
Nije bilo čudnih poziva.
Dobro.
I taj je nacist buljio u mene i osuđivao me.
Ostavio si me samog. Ispao sam budala.
Imao si pravo.
-Po pitanju čega? -Nisam je dovoljno izvrijeđao.
To je to. Nisam je dovoljno izvrijeđao.
Sad se osjećam bolje.
A zašto misliš da je nisi dovoljno izvrijeđao?
Zašto smo rekli da se najgore još nije dogodilo?
Jer me prevarila, ali nije me ostavila.
„Ako je uvrijedim, možda me ostavi.”
Panika je izravno povezana sa strahom od napuštanja.
S kojim je događajem iz tvog djetinjstva taj strah povezan?
Moja mama ostavila je tatu kad je dobio otkaz?
Eto.
Pa to je to.
To je ključno, Díaze. Napredujemo.
Čime se tvoj otac bavio?
-I on je bio policajac. -Je li? A zašto je dobio otkaz?
Uhvatili su ga kako preprodaje pošiljku zaplijenjene bijele tehnike.
Optužili su tvog oca za korupciju.
Koliko si tada imao godina?
Vjerojatno 13 ili 14.
Zanimljivo.
Tada počinje pubertet, počinješ se razvijati.
I baš kad se spremaš postati muškarac,
tvoj se otac srozava kao muškarac,
a sve to gleda i osuđuje tko?
-Moja mama? -Žena, Díaze!
„Sad me nijedna žene neće voljeti.
Bezvrijedan sam muškarac.”
I ako tome dodaš uobičajene muške nesigurnosti…
„Ostavila me jer je drugi bolji u krevetu.
Ostavila me jer on izdrži dulje od mene.
Ostavila me jer je njegova erekcija tvrđa od moje…”
Ne!
Kurvin sine!
To je moj auto, šupčino!
Stani, jebem ti mater!
Díaze, čovjeku si udario auto.
-Samo je ružno zvučalo. -Ne, baš si se zabio u taj auto.
U redu je, smiri se. Dobro je.
Kako god ti kažeš. Ti si policajac.
Dobro.
Puno ti hvala, Díaze.
Ne, hvala tebi. Napokon ću se naspavati.
Samo da ti dam posjetnicu.
Vidi. Ovo je moj broj.
Ako bilo što zatrebaš, nazovi me. Obično sam budan dokasna.
-Nadam se da nisam naporan. -Ma nisi.
To je tvoj tata?
Da.
Baš lijepo.
Ništa…
Sjećam se kako sam ga se sramio.
Kad je dobio otkaz,
samo je visio po kući u trenirci, neobrijan.
Stalno sam se svađao s njim.
-Da. -Jer sam ga htio promijeniti.
A zapravo sam trebao iskoristiti priliku i družiti se s njim.
Nažalost, moramo završiti, Díaze.
Ali to je očito vrlo važna tema.
Nisam te pitao, gdje živiš?
U Satéliteu.
Ali sad ne idem onamo. Spavam u hotelu u Tlalpanu.
Ne želim ići kući.
-Da. -Danas sam svašta rekao Mónici.
Da.
-Ništa, vidimo se sutra. -Odmori se.
Gdje večeraš?
Dobar dan!
-Bok! -Bok, draga.
-Zdravo. -Ovo je moja partnerica Diana.
Ovo je detektiv Díaz.
Nisi mi rekao kako se zoveš.
-Bartolomeu. -Bartolomeu Diaz.
Joj, jesi me.
Šalim se.
Loša šala.
-Alfredo. -Alfredo, izvoli.
-Drago mi je. -Raskomoti se, Alfredo.
Ovo je kuća iz 19. stoljeća s uredom. Osjećaj se kao kod kuće.
Morao sam ga pozvati na večeru. Teško mu je.
-Družit ćemo se drugi dan. -Mariano, zašto to radiš?
Nemoj se ljutiti.
I nemojmo biti previše prisni. Ranjiv je i iznimno osjetljiv.
Ne želim da ga to izdeprimira.
Volim te.
Voliš li klasičnu glazbu ili da pustim nešto drugo?
-Može što god obično slušaš. -Dobro.
Uđi.
-Ispričavam se. -Naravno.
Što je ovo?
-To je Peña de Bernal. -Fotkala sam ga našem zadnjem putovanju.
Kad je to bilo? Prije tri godine?
Da, tri godine. Obožavam penjanje.
Da. Izgleda opasno, ali zapravo je samo na metar i pol visine.
Glumi frajera, ali on je zapravo moj mali medo.
Idemo jesti?
Pazi, ovo je gorko.
Istina.
Time se prisjećamo vremena ropstva.
U Drugom svjetskom ratu?
I tada, ali ne. U Egiptu, znaš?
Prije pet tisuća godina izgradili smo piramide.
-Nismo ih mi izgradili. -Jesmo.
-Nema dokaza. -Nećemo sad o tome.
-Nemoj ga zamarati poviješću. -Ne zamaram. Povijest je zanimljiva.
-Zar ne, Díaze? -Knedle?
Može, hvala.
Hvala.
-Sve je odlično. -Drago mi je.
Hvala.
Tko bi očekivao ovakvu kombinaciju?
Ja mogu reći da imam prijatelja policajca, a ti da imaš prijatelja Židova.
Ljudi su puni predrasuda o policajcima.
Da. Ali ne bih rekla da su to predrasude. U policiji ima puno korupcije.
Diana.
Istina, ali s obzirom na naše plaće…
I liječnici i učitelji imaju male plaće, pa nisu korumpirani.
-Diana. -Oni nisu naoružani.
Da se mene pita, odmah bih podigao plaće.
Ne želiš da naoružani ljudi budu nezadovoljni, zar ne?
-Da. -Da.
-Ove knedle su odlične. -Istina.
Hvala. Iz dostave su.
A što si ti danas radila?
Ništa.
Bila sam kod zubara.
-Kako je bilo? -Tako-tako. Trebam čišćenje kanala.
-Ajme. To jako boli. -A onda sam tražila posao.
Tvrtka za koju je Diana radila nedavno se zatvorila.
-Računovotkinja je i traži posao. -Da.
Dobro si, Díaze?
Jesam.
Dogovorila sam padel sa Sandrom i Alexisom u četvrtak.
Sigurno si dobro? Izgledaš mi malo potreseno.
Ne.
Mislim da te žena vara.
Što? Kako to misliš?
Pa tako. Žena te vara, doktore.
Kako misliš da me žena vara, Díaze? Ne.
-Varaš li ga? -Ne znam što bih…
-Što to govoriš, Díaze? -Dakle?
Smiri se.
Hej, što ti je? Jesi li normalan? Smiri se.
-Varaš li ga? -Hej!
Díaze, smiri se.
Díaze, smirimo se, dobro?
Díaze! Slušaj me.
Pogledaj me u oči.
Projiciraš. Ne razgovaraš s njom, nego sa svojom ženom.
-Díaze! Hej! -Ne!
Díaze!
-Spusti pištolj! -Varaš li ga?
Odgovori! Lako je!
-Spusti pištolj. -Lako je odgovoriti.
-Varaš li ga? Da ili ne?! -Spusti pištolj!
Da!
-Da! -Što?
Da, da, da!
Kako to misliš?
Istina je, ali volim te, kunem se.
-Kako me možeš varati, Diana? -Pa tako!
-Oprosti, nisam htjela. Nisam… -Zašto me varaš?!
Budi jasna! Ništa te ne razumijem. Baljezgaš!
Mislila sam da imaš drugu.
Kako bih imao drugu? Po cijele dane sam s pacijentima.
Na književnoj radionici analizirali smo Gospođu Bovary.
Profesor mi je rekao da je ona jedna jako hrabra žena.
Bila je hrabra jer je živjela u drugom stoljeću, Diana!
Žene su tada bile potlačene i nisu varale svoje muževe.
Danas sve žene varaju.
To znači da nisi ništa posebno!
-Ne, čekaj. -Da.
Jesi li ti glup? Kako si mogao tako nešto učiniti?
Tko je taj tip?
Profesor koji vodi književnu radionicu na koju ova glupača ide.
Kako si shvatio?
Predugo joj je trebalo da odgovori na jednostavno pitanje.
I ne nosi prsten.
Uvijek to rade.
Nismo vjenčani, Díaze. Nemamo prstenje.
Vodi me odavde, Díaze, molim te.
-Mariano… -Ne obraćaj mi se.
Kakva kuja.
Ne razumijem. Kako…
A i ja sam bio budala.
-Zašto? -Zadnjih godina zanemarujem našu vezu.
Zaokupljen sam poslom, znaš?
Sâm sam otišao na 20-ak konferencija. Ima pravo.
-Ima pravo. -Stvarno to misliš?
Pa žena te prevarila.
Pa što?
I ja sam varao nju. Nije to ništa tako strašno i šokantno.
Zašto bih sad glumio mačo-muškarca?
Znam, ali njoj bi tvoje prevare bile strašne.
Da.
I baš zato, pokažem li zrelost i malo se odmaknem od nje,
ovo ne mora biti tragedija.
To ti misliš, ali osjećaš nešto drugo.
Da, ali važno je ono što misliš, a ne ono što osjećaš.
A iskreno…
Ne znam što osjećam, Díaze.
Tako!
Tako. Izbaci to iz sebe.
Tako treba! Isplači se.
Isplači se kao pravi muškarac!
-Kakva kuja. -Da, baš je kuja.
Kakva kuja.
Díaze, čuješ li me?
-Ovdje Díaz. Čujem. -Baš je kuja.
Imamo dva tijela u kombiju u Tláhuacu. To su možda ljudi koje tražiš.
Primljeno. Krećem.
Izvolite, gospodine.
Izvolite.
To su tvoji ljudi, Díaze!
Treba javiti njihovim ženama da se više nikad neće napiti.
Načelniče.
Vidi, bacili su auto u najdublji dio. Ti gadovi znali su što rade.
Da nisu čistili ove… Kako se to zove?
-Vodeni zumbuli. -Kako?
-Zumbuli. -Ne bismo ih našli.
-Pazi! -Oprostite.
Što misliš?
Možda su htjeli prodati kombi za dijelove, ali nešto je pošlo po zlu.
Ili su prodavali oružje na crnom tržištu.
Tko zna.
Kako ide s doktorom?
Dobro. Puno mi je pomogao.
Misliš li da možeš nastaviti istragu?
Da, naravno.
Načelniče!
Što još znamo o autu?
Nema tablice, ali našli smo broj motora.
Provjeravaju evidenciju.
Ono nije originalna brava.
Ukraden je.
Recite dr. Ramírezu da do sutra napravi izvještaj.
Svaki trag dobro će mi doći.
Naravno.
LUKSUZNI APARTMANI
Tako.
Čist krevet, svježa posteljina…
tuširanje i odmor.
Dobra večer.
-Vaš ključ. -Hvala.
-Tko je ovo? -Kolega.
Prokleti murjaci.
Izvoli.
Popij jednu.
Ma popij dvije.
Ustani, hajde.
Sad ćeš se dobro naspavati.
Laku noć.
Laku noć, Díaze.
Za pola sata stiže izvješće mrtvozornika. Ideš?
Nije li to previše?
Ne. Svidjet će ti se.
Metak je ušao u okcipitalni režanj, izašao kroz prednji dio vrata
i naposljetku okrznuo unutarnju stranu lijevog lista.
Na Casasolinim dlanovima ima čestica željeza ili olova.
Vjerojatno je dugo rukovao nečim teškim.
Naš prijatelj Montero upucan je uz zid ili na podu.
Projektil je ušao kroz desnu sljepoočnicu i zaustavio se kod drugog kutnjaka.
Oštećeni metak poslao sam balističarima.
U 10 će imati izvješće.
Ti si nov, zar ne?
To mi je prijatelj. Malo je u depresiji pa smo otišli prošetati, zar ne?
Ako te to tješi, imaš manje problema od njih dvojice.
Sljedeći!
Dobro jutro.
Dobro jutro. Došao sam po izvješće o Casasoli i Monteru.
NESTALA MAČKA
Donijeli su metak prije pola sata. Nismo čarobnjaci. Strpi se.
Dobro.
Da izađemo?
TIŠINA POŠTUJTE STRIJELCA
Trebao bih biti s pacijentima.
Ali u ovakvom stanju ne želim raditi.
Najbolje da im javim da otkazujem sastanke.
Ili ne. Neka sve ide kvragu.
Njima je uvijek teško, a danas je meni teško.
Hoćeš probati?
Ja?
Ma ne, što ti je?
Čovječe, kao u Smrtonosnom oružju.
-Zar ne? -Da!
Vidi. Kalibar .40.
Osam metaka, poluautomatski.
Precizan do 35 metara, a učinkovit do 120.
-Odlično. -Umetneš napunjeni spremnik.
-Dobro. -Otkočiš pištolj.
Ubaciš metak u cijev.
Primiš dršku i drugom si rukom pomažeš.
Laktovi su savijeni.
Prst još nije na okidaču. Spreman si pucati.
Ako slučajno padnem, ovako se neću upucati.
-Shvaćam. -Dobro.
-Naciljaš neprijatelja. -Nemam nep…
-Odlično! -Da.
Pomoći ću ti.
Dobro. Sad si ti na redu.
Može.
Umetnem napunjeni spremnik.
Otkočim pištolj.
Ubacim metak u crijevo.
-U cijev. -U cijev.
Primim dršku, drugom si rukom pomažem.
Savijem koljena i laktove ako slučajno padnem.
I pucam.
-Triput sam pogodio karton. -I jednom metu.
-Dobro za početnika. -Odlično.
Pištolj ti bježi ulijevo.
To se lako ispravi.
Kamo tebi bježi?
-Što? -Pištolj.
Gdje je drugi pogodak? Nema ga na kartonu.
Ima. Samo sam dvaput pogodio isto mjesto.
-Niste li došli po izvješće? -Jesmo, oprosti!
Idemo?
Vatreno oružje, kalibar .38. Naravno.
-Ima smisla. Kalibar .38 Special. -Zašto to ima smisla?
Što se dogodi kad pucaš iz pištolja? Ispadaju čahure.
A što su čahure? Dokazi. A dokaze ne želiš ostaviti.
Kod revolvera čahure ostaju u bubnju, pa ga je teže identificirati.
Ali sad imaš dobar trag.
Oko 750 000 ljudi ima pištolj kalibra .38 Special.
Na crnom tržištu možeš ga nabaviti za manje od 3000 pesosa.
-Díaze, čuješ li me? Díaze? -Stižem.
-Čujem te. -Imao si pravo. Kombi je ukraden.
Nestao je kod Chabacana prije dva tjedna.
-S koje strane? -Ne znam. Na početku Ejea 3.
Kod povijesne jezgre.
Je li ukraden dok je bio parkiran ili je to bila oružana krađa?
Dok je bio parkiran.
Po danu ili po noći?
-Po danu, u 15 sati. -Hvala, Montijo.
Nema na čemu, Díaze.
-Kamo idemo? -U Tepito.
Idemo u posjet prijatelju.
Kako si? Jesi li bolje?
-Vidjet ćemo. -Može. Vidjet ćemo.
-Pušiš? -Ne, hvala.
Što to radiš?
Pušim.
Da, ali to je marihuana.
-Pa? -Pa ti si policajac, Díaze.
Pa?
Marihuana je ilegalna.
-Nemoj mi reći da nikad nisi pušio travu. -Nema veze. Nije u tome stvar.
U policijskom sam autu s policajcem. Ljudima treba biti primjer.
Onda ti budi primjer.
Odlično.
Kako znaš da nikad nisam pušio travu? Ne poznaješ me.
Ne bi me toliko osuđivao.
Daj. Ionako sam u rasulu.
Ovo stvarno nije normalno. Usred bijela dana.
Moraš progutati dim i malo ga zadržati.
Koja si ti mustra. Prolaziš kroz crveno, pušiš travu…
-Koliko? -Koliko god možeš.
Onda polako izdahni.
ČAJ TRBUHOMORAC
Misle da smo glupi.
„Trbuhomorac”.
Čaj koji će ubiti tvoj trbuh.
Nevjerojatno je kako te reklamama žele prevariti.
Pazi ovo.
Žena te vara, a tebi smeta što te varaju reklamama.
I tebe i mene.
Ovo uopće ne utječe na mene.
Umirem od gladi.
Kako si, stari?
Bok. Još moramo riješiti neke stvari.
-Dugo te nisam vidio! -Bok, mršavi.
Ananas! Vrlo jeftino!
Gladan sam, Díaze.
Nešto ćemo pojesti nakon posjeta.
-Tko je tvoj prijatelj? -Kradljivac automobila.
Molim?
Ako znaš da krade aute, zašto nije u zatvoru?
Kako bi nam onda dao informacije? Uostalom, neću zatvoriti prijatelja.
Ovdje?
Što je? Vjeruj mi, stari.
Tako ćeš slomiti šaku.
Ruke u gard. Baci direkt i poprati ga krošeom.
Dobro? Hajde.
Dobro je.
-Da? -Trebam Računovođu.
-Nema ovdje nikakvog računovođe. -Wazowski, nemoj komplicirati. Otvori.
-Najebat ću. -Tko je to?
-Bok. -Ma nemoguće.
-Ne! -Dođi, šupčino!
Kamo ćeš, jebemti?!
-Vrati se, seronjo! -Dobro!
-Dobro je. -Dobro je.
-Idemo! -Šefe!
Smirite se! Znamo se. Spustite oružje.
Spustite oružje!
-Smiri se. -Miran sam. Hodaj.
Samo želim razgovarati.
Dobro.
Dođi.
Ne mogu vjerovati. Budala je uzela kugle.
Bez brige, bile su točno ovdje.
Provjerio sam prije nego što sam ih uzeo.
Eto.
Hoćeš sok? Pivo?
Može meni malo mineralne vode?
Može voda.
Tko je on?
-Moj psiholog. -Ispričavam se.
Slušaj, stari.
Prije dva tjedna nestao je Kangoo na Chabacanu, kod Ejea 3.
Već dvije godine bavim se samo uvozom.
-To je sve. -Daj me nemoj jebati.
-Nastavi ovako i strpat ću te u zatvor. -Ne lažem ti.
Na autootpadu bih za njega dobio sitniš.
A prodali bi ga za 1000 % više. Plus mito za policajce.
Da, znam.
Tko ga je onda ukrao usred bijela dana?
Oni prokleti Kolumbijci.
Razbili smo ih već triput, ali svaki se put vrate, kao uši.
Čekaj. Chucky!
Saznaj tko je ukrao Kangoo na Chabacanu, kod Ejea 3.
Idemo!
Koga da pitam?
Kako da ja to znam?
Od 15. godine operiraš na ulici, a ne znaš koga trebaš pitati za kombi?
Pa daj me nemoj!
Hej, mileni.
Zabij si te prste u šupak.
-Ne treba, hvala. -Što?
A, ovo je tvoje? Oprosti, nisam shvatio.
Nisi shvatio?
-Ja sam s Díazom. -Briga me s kim si.
Zašto moraš biti tako agresivan kad svi možemo biti kompići?
Bok. Marcos je. Chucky.
Bok, Chucky.
Računovođu zanima tko je ukrao Kangoo boje pijeska.
-Gdje? -Na Chabacanu, kod Ejea 3.
Može, čekaj.
Kad je to bilo?
Tko ti je rekao da je kombi bio boje pijeska?
On. Nije li boje pijeska?
Jest, ali ništa nisam rekao.
Nije spomenuo boju.
Kako bih znao nešto što ne znam?
-Radiš budalu iz mene? -Daj, šefe.
Ova te ruka hrani već tri godine, šupčino.
A ti sad radiš sa strane?
Nezahvalna lopužo.
Tvoja me ruka hrani?
Za kombi dobiješ 50 somova, a meni daš deset, stara škrtice.
Misliš da sam čudotvorac?
Moram riskirati, stari.
Kome si rekao da je škrtica?!
Nisam htio lagati.
Taj mi je tip bio klijent i prije Računovođe.
-To je bio kratki poslić za gotovinu. -Kako ću ga prepoznati?
Zove se Óscar.
Komuniciramo telefonski. On me uvijek nazove.
Ne znam čime se bavi. Nisam znatiželjan.
-Gdje si ostavio vozilo? -Samo sam promijenio brave.
Ostavio sam ga na križanju ulica República del Salvador i Bolívar.
Pred zgradom vojske?
Ne znam, stari. Na tom križanju.
I što onda? Je li ti platio ili nije?
Jest, kad me angažirao. Poslije ga više nisam vidio.
Gdje ga nisi vidio, Chucky?
Nigdje. Pa rekao sam ti.
Ne, rekao si: „Poslije ga više nisam vidio.”
Znači da si ga prije vidio. Pitam te gdje.
Kako misliš? Ne razumijem.
Kurvin sine!
Nemoj se praviti glup. Ne znam te, ali malo si mi spor!
Nemoj me vrijeđati. Gdje si ga vidio prije ugovaranja posla?
U jednom restoranu.
-Ondje ste se sastali više puta? -Ma što…
-Ne! -Hej! Dosta!
Prestani, čovječe!
Jednostavno me uhiti i uzmi mi otiske.
Onda nađi tog tipa. Ja ništa ne znam.
-Idemo, Chucky. -„Idemo, Chucky.”
U drugim zemljama nude program zaštite svjedoka.
Malo te motiviraju. Daju ti žensku, kuću, lijepu obitelj.
Vidiš li ga?
-Nije ovdje, šefe. -U tom slučaju, pričekat ćemo, Chucky.
Što je, Chucky?
-Ma samo… -Jesi li dobro?
Sve je okej.
Hvala, gospodine.
Što?
Dobar dan.
-Da? -Možemo li malo razgovarati?
Da, naravno.
Hvala.
-Zdravo. -Dobar dan.
Ja sam agent savezne policije.
Istražujem krađu kombija koji smo pronašli u Tláhuacu
s dvama truplima u prtljažniku.
Trag nas je doveo ovamo. K vama.
Ajme.
A zašto?
-Upravo to nas zanima. -Ja nemam veze s tim.
-U redu je, ne žuri nam se. -Ne.
Zajedno ćemo ovo riješiti.
Čime se bavite?
Trenutačno pijem kavu.
Da. Ovdje imaju dobru kavu.
A čime se bavite u životu?
-Nezaposlen sam. -Nemojte mi reći.
-Kako se zovete? -Carlos.
Pokažite mi osobnu iskaznicu.
-Nemam novčanik. -Nemate? Ništa?
U tom slučaju idete s nama.
Pa zašto?
-Jer ne surađujete. -Upravo suprotno.
Uostalom, vas dvojica biste se trebali predstaviti.
Naravno.
Gledajte.
-Eto. -„Alfredo Díaz.”
-A vi ste? -Ne, ne. Mi postavljamo pitanja.
Kako ste povezani s onim mladićem?
-Kojim? -Onim koji sjedi za šankom.
-Nikako. -Zanimljivo.
On je kradljivac automobila i kaže da ste vi kupili ukradeni kombi.
Da. A što je ovo?
Ajme meni.
Ajoj. Kako ćemo sad ovo riješiti?
Lisandro Prada.
Što je to Camarasa?
Niste li nezaposleni?
Ništa nam neće reći.
Ništa nam nećete reći?
Hoću.
Vrati se svom poslu
i pusti me da na miru popijem kavu.
Molim?
-Ti si murjak? -Díaze, idemo.
Čime se baviš? Reci mi. Drogom? Oružjem?
-Što je Camarasa? -Gibaj.
-Činim ti uslugu. -Tko si ti?
Još jedno pitanje i napunit ću te olovom.
Bez problema ću sve zataškati.
-Díaze, idemo. -Samo me zanima.
Tko si ti?
Još jedna riječ i otići ćeš odavde u vreći.
-Ajme! -Uhićen si zbog prijetnje policiji.
Jer me ne poštuješ.
Idemo.
Ustani. Polako.
Idemo.
Bez iznenađenja. Ruke u zrak.
Nemoj učiniti nekakvu glupost. Idemo.
Raširi noge.
Da vidimo što imaš.
Da vidimo što to nosiš.
Vidi. Kalibar .38 Special.
Znaš li čime su žrtve ubijene?
Ajme meni!
-Policija! -Policija!
Policija!
-Uhitite ga! -Ja sam savezni policajac!
-Agent Díaz! -Slušajte me!
-Na tlo! -Ja sam iz obavještajne agencije!
-Na tlo! -Hej! Kamo ćeš, šupčino?!
Ruke iza leđa!
Pustite ga. On nema veze s ovime!
-Idete sa mnom na ispitivanje! -Ja sam policajac! Evo moje značke!
Prestanite!
Dogodilo se u hipu, bilo je nasilno.
Ni u kojem trenutku nije se predstavio kao obavještajni agent.
Nije htio reći tko je.
Ako mene pitate, ponašao se kao kriminalac.
Prijetio je Díazu znajući da je policajac.
„Još jedno pitanje i tvoja će žena završiti u prtljažniku.”
Govorio je takve stvari.
Agent Sosa bio je na tajnom obavještajnom zadatku.
Iz očitih razloga ne možemo vam otkriti detalje o slučaju,
ali gotovo je sigurno povezan s dvojicom ubijenih.
A Díaz…
On je član mreže koju istražujemo.
Savezna policija trune od korupcije,
a vlada nas pritišće da je počistimo prije izbora.
Već neko vrijeme nadziremo Díaza.
I on nije vaš jedini korumpirani policajac.
Načelniče.
Teška korupcija, iznuda, otmice,
lanac prostitucije, krađa automobila.
Zapravo, Díazov doušnik član je velike kriminalne ćelije.
Ali bez brige.
Ispitat ćemo ga i pustiti.
Želimo vidjeti kamo će nas odvesti, a ne ga zatvoriti, znate?
Nešto ću vas zamoliti.
Predat ćete mi sve slučajeve na kojima je Díaz radio.
-Forenzička i balistička izvješća… -Sve ćete dobiti sutra rano ujutro.
Još večeras.
-Nema problema. -Odlično.
Doktora možemo osloboditi rada za opće dobro.
-Razgovarat ću sa sucem. -Ne, ja ću to riješiti. Bez brige.
Dobro.
Dođite u moj ured. Ispratit ćete dvije osobe. Hvala.
Stižemo.
Doktore, sutra ćemo vas pozvati da date potpunu izjavu
o svemu što ste vidjeli i čuli ovih dana, dobro?
Naravno.
Dobro.
Gospodo.
Načelniče, doktore.
Bilo mi je drago.
S načelnikom neće biti problema, ali psihologa treba istražiti.
Prisluškuj mu telefone i prati ga.
Ništa ne zna niti razumije. Izgubljen je.
Ali ako vidiš nešto sumnjivo,
neka izgleda kao nesreća.
ZABRANJEN PRISTUP
Pristup odobren.
Bude li još pitanja o bazenima za hlađenje…
Dobra večer, Díaze.
Ja sam Gerardo Solares.
U zoni smo ograničenog pristupa mog Odjela za specijalne istrage.
Ovdje imamo malo privatnosti.
Ne želim tratiti ni tvoje ni svoje vrijeme.
Zaposlen sam čovjek i imam drugog posla.
Bit ću direktan, Díaze.
Već duže organiziram specijalnu operaciju u koju krećemo večeras.
Samo me zanima jesi li rekao ili učinio nešto što bi je moglo osujetiti?
-Ja ne znam ništa. Samo sam ukrao kombi. -Šuti.
-Ne znam ništa! -Ušutkaj tog klauna.
-Molim vas! -Pusti ga!
Ubit ćeš ga, životinjo!
Kvragu.
Díaze.
Trebam li biti zabrinut?
Diana! Kako si me uplašila, čovječe!
Gdje si bio?
-Zašto mi ne odgovaraš na poruke? -Jer sam ljut i jer mi je krepao mobitel.
Bio si s nekim?
-Camarasa… -Bio si s drugom ženom?
Ne, nisam bio s drugom ženom.
Kakav ti je to onda ljubavni ugriz?
Nije, draga. To je modrica.
Policajac me svladao i bacio na pod.
Obogaćeni uran drži se potopljen u bazenima.
Sigurnosne mjere su stroge…
-Gdje si sinoć spavao? -U hotelu.
CAMARASA DOBIO PRAVO ZA PRIKUP OTPADA
-Više me ne voliš? -Kako te ne bih volio?
Još si ljut.
Jesam.
Gledaj me dok razgovaramo!
-Gledam. -Prestani me ignorirati.
Ne ignoriram te.
Uvijek me ignoriraš!
-Nije istina. -Jest. Uvijek!
Pogledaj me u oči i reci mi što misliš.
Ne znam.
Ne znam što mislim. Ne želim više razmišljati.
Želim osjećati.
Dobro.
Dobro, onda…
Reci mi što osjećaš.
Ne znam. Ovaj…
Zapravo, ništa posebno, ali možda da…
Možda da nismo…
Da nismo jedno za drugo.
Da možda nismo kao dva prsta jedne ruke.
Možda si ti prst ruke, a ja sam prst noge.
Ne znam.
To je sigurno onaj Santos. Zove te cijelo popodne.
-Tko? -Santos.
-Da? -Silversteine?
-Da, ja sam. -Ovdje Santos.
Jučer smo razgovarali o zalihama u zgradi vojske.
-Da, recite. -Razgovarao sam s prijateljem.
Radi u tvornici u Bajíju. Jučer ste pitali o tome.
Netko je uzeo spremnik R-22.
Izrađuju se isključivo za elektranu Laguna Verde.
„Spremnik R-22”.
Od olova su.
Izrađuju se u skladu s međunarodnim standardima.
Koriste se za prijevoz urana.
Naletjeli ste na pogrešne ljude.
Urana?
Znate li koliko uran vrijedi na crnom tržištu?
Od 500 grama možete napraviti atomsku bombu.
Atomsku…
Kako to mislite?
Ja vam ovo nisam rekao.
Nadam se da ćete naći gadove koji su ubili dečke.
Halo?
Tko je onaj tip, Diana?
-Tko? -Onaj koji gleda kroz prozor.
Čekaj malo.
Mogu li vam pomoći?
Kako vam mogu…
Ne idi nikamo. Ostani ovdje.
Da?
Zdravo, doktore.
Agent Barrera iz Nacionalne obavještajne agencije.
Što trebate?
Možemo li razgovarati?
Što se događa?
Smijem li ući? Neću nas dugo gnjaviti.
Da, ali baš se spremamo večerati.
Rečeno mi je da ću izjavu dati u agenciji.
Da, naravno. Ali ovaj slučaj danas mi je dodijeljen.
Gledajte, trebam samo dvije minute.
Ne, ne može.
Radije me nazovite sutra i dogovorit ćemo sastanak.
U redu?
Da.
Naravno.
Ispričavam se.
Laku noć.
Diana, smiri se i donesi nešto da ga vežemo.
Reci mi tko si ti.
Daj, uperi pištolj u njega. Tko bih bio?
Reci mi istinu.
-Otkad mi lažeš? -Što?
-Reci mi otkad si špijun. -Diana, ne lažem ti.
Ti lažeš zadnja dva mjeseca.
Ma što…
Diana, što ti je?!
Zato mi se nisi posvećivao.
Što?
Više ne znam što je istina, a što laž.
Reci mi s kim živim!
Sve je istina.
Smiri se, dobro?
Pogledaj me u oči. Diši.
Dišimo zajedno.
Daj mi pištolj.
Oprezno.
Barrera.
Čuješ li me?
Barrera, čuješ li me?
Dajte da se javim.
Ja ću se javiti.
Doktore, doći će još agenata.
Poslušajte me.
Ponovit ćeš svaku moju riječ.
Samo jedna kriva riječ
ili preduga pauza i odnijet će te odavde u vreći.
Daj začepi, jebemu!
Barrera, čuješ li me?
Oprosti.
Čujem.
Ima li problema?
Ne, gospodine.
A doktor?
-Večera sa ženom. Ništa neobično. -Večera sa ženom. Ništa neobično.
A što ima kod vas?
Tko je to?
Riješi mi ovaj problem.
Ja sam, Barrera.
Chucky je otišao iz igraonice.
A policajac?
Neće preživjeti noć.
Primljeno.
„Primljeno. Da, gospodine. Ne gospodine”.
Pa nismo u ratu.
Izvještavaj me, dobro?
Hodaj.
Hajde, idemo.
-Brže. -Ne mogu.
Šuti i hodaj.
Hodaj.
Samo hodaj.
-Hej! -Šuti.
Momačka. Znate kakvi su ljudi.
Ključevi. Otvori prtljažnik.
-Otvori prtljažnik. -Sprijeda.
-Sprijeda. Gdje ti je novčanik? -U džepu.
Ulazi u prtljažnik. Hajde.
-Jeste li dobro? -Dobro je.
Ovako ćemo.
Nazovi Uber i idi k svojim roditeljima.
Dobro? Nećeš koristiti mobitel, ni s kim nećeš pričati i nećeš me zvati.
Dobro? Sve je u redu. Pod velikim si stresom. Proći će.
Razumiješ li što trebaš učiniti? Ponovi.
-Nazvat ću Uber. -I?
-I otići k svojima. -Da.
-Sad moram ići. -Ne! Tko si ti? Ti nisi ovakav.
Pa, čuj…
Što da ti kažem, draga? Više nisam isti čovjek.
Više nisam onakav.
Moram ići.
Ne želim nikakvu reakciju, jasno?
Díaza ispituju. Tema je osjetljiva. Nemojte se miješati u slučaj.
Time se bave obavještajci.
-Hej! -Pokušao sam ga zaustaviti.
-Makni se, Lópeze! -Moramo pomoći Díazu.
Ubit će ga. Idemo u centralu obavještajne službe.
Smirite se, doktore. Díaz je na sigurnom.
-Ništa neće biti. -Nije na sigurnom.
Imam ovog čovjeka u prtljažniku. Pokušao mi je provaliti u kuću i ubiti me.
Žele izbrisati sve tragove.
Chucky je mrtav, a ubit će i Díaza. Čuo sam na voki-tokiju.
Dvije stvari.
-Da? -Na slučaju radi obavještajna služba.
I više nemate veze s ovim uredom.
Kakva obavještajna služba? Pa to su kriminalci, zaboga!
Kriminalci pod krinkom.
Ukrast će uran iz nuklearne elektrane.
Montero i Casasola za njih su ukrali spremnik.
To je spremnik R-22. Što se u njemu transportira?
Uran, dobro?
Takve spremnike proizvodi vojska.
Zato su ih ubili. Dobro su znali što rade!
Nastavite i dat ću vas uhititi.
Zašto? Pa govorim vam da će ubiti Díaza.
Uhitite ga!
Rekli ste mi da ste si vi i Díazov otac bili najbolji.
Govorim vam da će vam ubiti prijatelja, a vi ništa nećete poduzeti?
Uhitite ga, rekao sam!
Ako se netko umiješa, odmah će biti smijenjen!
Jasno?!
Osobne stvari ovdje ništa ne znače!
RADI VLASTITE SIGURNOSTI ZAKLJUČAVAJTE ORMARIĆE
U tijeku je operacija.
Hoće li me dočekati iznenađenje?
Stvarno si tvrdoglav, Díaze.
Odgovori mi da te mogu ubiti.
Koga čekaš? Svog princa na bijelom konju?
Ovo je pogreška.
-Dobra večer. -Da?
Ja sam policajac Vargas.
Dolazim iz ureda gradonačelnika. Netko je u postaju donio ovu iskaznicu.
Pronađena je na ulici. Mislimo da pripada vašem zaposleniku.
-Ne znam. Ovdje radi puno ljudi. -Jasno.
-Dajte mi je. Odnijet ću je na recepciju. -Nažalost, ne mogu.
Moram je osobno dostaviti.
Rekli su mi da tražim potvrdu da je zaprimljena.
-Samo trenutak. -Puno vam hvala.
Centralo?
Jedan policajac me pita…
Dobro sam živio 42 godine.
Bilo je puno sretnih trenutaka.
Ostvario sam brojne profesionalne ciljeve.
-Pronašao sam ljubav. Bar sam to mislio. -Uđite.
Puno vam hvala.
Ovo je pogreška.
Dobra večer.
Da vidimo.
Da, on radi ovdje.
-Kolega će mu je sutra dostaviti. -Dobro.
-Potpisat ću. -Molim?
-Moram potpisati potvrdu. -A, da.
Dobro.
Gdje je?
Ma samo napišite na komad papira.
„Preuzeo iskaznicu broj XY od policajca Vargasa.
Današnji datum, u Méxicu.”
Izvolite.
-Koji je rezultat? -To je prošlogodišnja utakmica.
Gledate je na YouTubeu?
Tko igra?
Ovo je derbi.
-A, da. Chivasi. -Mogu li vam još nekako pomoći?
Smijem li na brzinu skočiti do WC-a?
Ne.
-Ne? -Ne.
Zašto ne?
Zašto me ne pustite? Pa ja sam savezni policajac.
U obavještajnoj službi nemate ovlasti.
Kasno je i sve je zatvoreno.
Stvarno mi je sila. Pokažite mrvicu empatije.
-Molim vas da odete. -Zašto me nećete pustiti?
Pusti ga na WC, majmune nepristojni.
-Juane, smije ući samo ovlašteno osoblje. -Ne budi šupak.
Ako kaže da treba na WC, pusti ga.
Dobro. Ti si za ovo odgovoran.
-Hvala. -Dođi. Ostavi pištolj ovdje.
Može.
Hajde.
-Puno hvala. -Nema na čemu.
Cijelu noć radiš za kikiriki i riskiraš život,
a on onda bude takav.
U svakom slučaju, lijepo od tebe.
Nisam ti htio stvarati probleme.
-Bez brige, nije to ništa. -Dobro.
Baš lijepo od tebe.
Lijepa kupaonica.
Ali nema toaletnog papira.
-Nema problema. Donijet ću ga. -Hvala.
Ništa ne zna.
Već bi progovorio.
Ja ću to riješiti.
Dobra večer.
Jesi li vidio nešto čudno?
Ne. Što se dogodilo?
Upravo to ja tebe pitam. Što se dogodilo?
Ne znam.
Ne znaš što se dogodilo?
Ne. Što?
Je li uhićenik i dalje ovdje?
Gdje?
A gdje misliš da bi mogao biti?
Ne znam.
-Možda u zoni ograničenog pristupa? -Tako je.
-Upravo ondje. -Nisam znao da ondje držite uhićenike.
-A i nemam pristup onamo. -Pa naravno da nemaš.
-Pa da. -Pa da.
U nekoj ozbiljnoj zemlji ne bi ni znao da ta zona postoji.
Ali vidio sam znak.
-Na trećem katu? -Ne, na osmom.
Onda mislimo na različite stvari. Nastavi sa svojim poslom.
Dobro.
Policajče?
Gonzáleze, čuješ me?
Gonzáleze?
Gonzáleze, čuješ li me?
-Gonzáleze? -Čujem.
-Vrijeme i mjesto prema dogovoru. -Krećemo.
ZABRANJEN PRISTUP
Mali, imaš li ključ?
Kakav ključ?
Od WC-a za zaposlenike.
-Ne, izgubio se. -Kako to misliš?
Tako.
Pristup odbijen.
„Radom za opće dobro poštedjet ćeš se muke.”
Kako da ne, glupi odvjetniče.
Stop.
Životinja?
Tuljan.
-Pet bodova. Boja? -Imamo uljeza.
Kako to?
Jeste li slijepi?
Gdje je policajac iz WC-a?!
Pod boju piši tirkizna. To je 20 bodova.
Blagoslovljen bio, Bože.
Jebemu.
Iš!
Blagoslovljen bio, Bože.
Ovaj stvarno ima muda.
-Da? -G. Solares. Ovdje Morales s recepcije.
Imamo uljeza.
Ima policijsku uniformu, vjerojatno lažnu.
-Je li gore sve u redu? -Jest.
Javite bude li novosti.
Može.
Zdravo.
Kako ste?
Već 35 godina radim u obavještajnoj službi,
ali nikad,
baš nikad nisam vidio ništa slično.
-Smijem li ući? -Svakako.
Oprostite.
-Da zatvorim? -Da.
Gledajte…
Ja sam pacifist.
Samo želim da oslobodite Díaza. Molim vas.
-Barrera… -A, da.
Zaboravio sam vam reći da držim Barreru.
Ali na sigurnom je.
SAMO ZA OVLAŠTENA VOZILA
Ako pustite Díaza, reći ću vam gdje je Barrera. Dobro?
Malo ćemo pregovarati.
Može.
Gdje je Barrera?
Volio bih da prije toga pustite Díaza,
jer iskreno, baš vam i ne vjerujem.
Pametno.
Jako pametno.
-Dobra večer. -Dobra večer.
Isprave, molim.
Sektori F2, F6 i F8, toksični otpad.
Može.
Ne, što to radiš?
Pusti ga.
Slušaj, pusti ga.
Ostat ću ovdje koliko god treba. Ja sam tvoj problem!
On ništa ne zna, nije umiješan. Bezopasan je, kvragu!
Bezopasan?
Netko tko pobjegne svojoj pratnji, ugrozi sigurnost zgrade
i uđe u zabranjenu zonu kroz jebeni prozor tebi je bezopasan?
Bit ćeš u velikoj nevolji ako nam se nešto dogodi.
Kao prvo, nećeš saznati gdje je tvoj agent.
Kao drugo, poznajem važne ljude.
Član sam Rotary kluba.
Teško ćeš ovako nešto zataškati.
Postavljao sam i smjenjivao predsjednike.
Nemaš pojma koliko će mi biti lako.
CAMARASA SPECIJALISTI ZA OPASNE TVARI
SPAJANJE USPJEŠNO
SUSTAV ISKLJUČEN
Díaze, moramo pobjeći.
Znaš što znači uran u krivim rukama.
-Nema nade. Ubit će nas. -Neće. Ne budi takav.
Samo trebamo dobro razmisliti.
Razmišljam ovdje već šest sati.
Sigurno postoji nekakav izlaz!
Gdje je otvor klimatizacije?
Nema ga.
Onda se trebamo riješiti lisičina i srediti one gadove.
Ne možemo ih se riješiti!
-Zašto ne? -Zato što tome služe.
Znači, oni će nas…
Ubit će nas.
Kako sam ja sjeban.
-Uništim sve što dodirnem. -Nemoj tako. Nisi…
-Dobar si čovjek. -Ma što ti je?
-Sve uništim. -Ne.
Slušaj, naplaćujem 3000 pesosa po satu.
Po cijele dane slušam takve stvari. „Sve uništim, sjebem sve što dodirnem.”
I…
Vjeruj mi, ako me izvučeš odavde, upoznat ću te s dr. Moyom.
On je briljantni psiholog i može ti pomoći.
A ti?
Ti i ja smo prijatelji. Mene možeš pozvati na ručak.
Hej!
-Ne, molim te! -Ubij mene! Nemoj mu nauditi!
-Ne, molim te! -Nemoj mu nauditi!
-Da? -Ovdje agent Morales.
Donio sam vam kolač.
-Kolač? -Da.
Rođendan mi je.
Donio sam vam kolač.
Idemo.
Kak' si?
Hajde.
Tišina, pizdo.
Gospodo.
Dobra večer.
Idemo!
Pokret! Brzo!
Idemo! Desno!
Hodaj.
Sutra možete u penziju, dečki. Vaša djeca neće trebati raditi.
Moj sin je 19-godišnja lijenčina. Ni ovako neće raditi.
Hej! Čekajte, ovaj me tip pustio unutra.
Idemo!
Unutra!
Ulazite!
Ovuda. Dizalo.
Jebemu. Idemo.
Idemo na stubište.
OSMI KAT
Ne. Onuda.
Vaša riječ protiv moje.
Čak i ako se izvučete, nećete doći do elektrane prije nas.
Díaze.
HELIDROM
Hajde, idemo!
Doktore.
Žao mi je, dečki.
Idemo!
Pokret!
Idemo!
Stižu.
Doktore, straga.
Ajme meni.
Ulazi.
Dobro, idemo.
Díaze, sigurno znaš poletjeti?
Osnove upravljanja helikopterom izborni su predmet na policijskoj obuci.
Pedalama se kontrolira repni rotor, a upravljačkom polugom glavni.
Tako je.
-Idemo! -Penjemo se!
Jebote, vidi što sam upravo našao.
Znaš li koliko ove ljepotice vrijede?
A mi si sami moramo kupovati metke.
-Ima li osigurač? -Ovdje je.
-Kako se pali? -Gumb je…
Ne, ovo je američki helikopter. Evo ga!
Tako.
Zapamti, turbina ne smije prijeći 600 stupnjeva.
Nije li bilo 800?
-Ti nisi završio taj predmet? -Išao sam na Osnove računarstva.
Učili su nas programirati.
-Brzo! -Idemo!
Kopao sam po dubokom webu.
Kupio sam 10 000 Bitcoina dok je bio nepoznanica.
Ali izgubio sam lozinku novčanika.
Zanimljivo. Díaze, i njega bismo mogli uhititi.
-Ma daj, smiri se. -Evo ih!
Evo ga!
-Doktore! -Da?
Vidi. Ovdje je napneš,
otkočiš i povučeš okidač.
Dobro? Puca 24 metka u sekundi.
Kod ovih je stvari super to što se možeš ispraviti ako promašiš.
-Dobro? -Dobro!
-U redu? -U redu!
Dobro.
Što ti gledaš, pizdo?
Polako.
Počinje postupak dekontaminacije.
Imam još jednoga!
Koliko je ljudi u elektrani?
Sosa!
Ne miči se.
-Da se ne mičem? -Samo slušam naredbe.
Rekli su mi da te upucam ako se pomakneš.
Znam jako opasne ljude diljem zemlje.
Jako opasne.
Jednog dana šetat ćeš ulicom i udarit će te kamion.
Ili ćeš se probuditi zdrobljen na pruzi podzemne željeznice.
Ma što je tebi?
Zašto govoriš takve stvari?
Uvijek platim porez na vrijeme, znaš?
Ti od mog poreza dobivaš plaću.
A onda me napadaš tim svojim pasivno-agresivnim tonom
i tom svojom razbojničkom facom.
Pa daj malo diši, opusti se, dragi.
Hej, ne možeš ono samo ostaviti. Opasno je.
Ljude frustrira kad uključe vijesti i svakog dana slušaju jedno te isto.
Korupcija ovdje, korupcija ondje.
Zapitaš se kako ljudi mogu biti takvi.
Nije moguće da su svi takvi šupci.
A onda ih upoznaš i stvarno su šupci.
Zašto?!
Zamisli kako bi ova zemlja izgledala
kad bi došao u svoj ured i počeo raditi svoj posao kako treba.
OPASNOST RADIOAKTIVNI MATERIJAL
Pusti me i ako želiš…
Ne, začepi!
Začepi tu usranu gubicu, inače ćeš dobiti metak u glavu.
Zakopat ću te 200 metara pod zemlju.
Imam puno prijatelja u policiji. Zajedno ćemo te zakopati.
-Jasno? -Jasno.
Bježi!
Stani, gade!
OPASNO RASKRIŽJE
Stani, gade!
Pucaj!
-Što?! -Pucaj!
-To je za vijesti. -Vidjet ćemo što će moji reći.
Načelniče.
Sad sam čuo što se događa. Sve su ovo učinili na svoju ruku.
Nisu ne poslušali.
Kaznit ćemo ih za primjer drugima.
Oprostite, gospodine.
Idemo.
Zahvaljujući njima zaustavljena je međunarodna zločinačka operacija.
Uvijek svojim dečkima govorim da slušaju svoju intuiciju.
Dobar policajac mora znati slušati svoje instinkte.
Ne, sve je u redu. Da.
Dogovorit ćemo jedan dan. Može.
-Oprostite, vi ste Díaz? -Da.
-Je li sve u redu? -Da.
Mislim, čudno je, ali u redu.
-Zašto čudno? -Što misliš?
Onaj tip već je više od deset godina u obavještajnoj službi.
Sad sastavlja novi tim za međunarodnu sigurnost.
Morao sam mu iznimno detaljno opisati sve što se dogodilo.
Nije mogao vjerovati.
Pitao me: „Želite li nam se pridružiti?”
U čemu?
Okuplja ljude iz različitih područja
kako bi stvorio neovisne ćelije od dvoje ili troje ljudi.
Ti i ja dobro bismo se uklopili.
Dobili bismo šest do osam mjeseci obuke.
Bili bismo agenti?
Da.
Drago mi je za tebe, Díaze.
To je očito velika prilika za tvoju karijeru.
Ali ja imam život.
Istina, trenutačno je malo kaotičan, ali…
Ovo nije za mene.
A kakvu to obuku? Pucanje?
Da, pucanje i sve ostalo.
Borilačke vještine, jezici, ronjenje, padobranstvo…
Te međunarodne agencije uvijek se bave jako ružnim stvarima.
Ali i bez tebe će postojati.
Netko mora raditi taj posao.
Ne bi škodilo da u njima rade ljudi poput nas dvojice.
Zamisli, nikad nisam naučio raditi žabice.
-Najvažnije je kako držiš kamen. -Da?
Da, između kažiprsta i palca.
Kažiprst i palac.
Što je?
Ma ništa. Onaj me tip pitao jesi li možda iz CIA-e ili Mossada.
Penjao si se po onoj zgradi, hodao po rubu i ušao kroz prozor,
pa pucao iz strojnice…
Ništa nije imalo smisla.
A kad završiš obuku, daju ti nekakav zadatak? Kako to ide?
Nisi, zar ne?
-Što? -Špijun.
Pa daj, Díaze.
Ozbiljno. Ako si sve ovo učinio da uhvatiš one gadove, svaka čast.
-Ali trebam znati istinu. -Ma što ti je?
Jesi li međunarodni obavještajni agent?
Da ili ne?
Da ili ne? Jesi li ili nisi?
Da ili ne?
Još nisam.
Kako ga ono trebam držati?
Između kažiprsta i palca.
Prijevod titlova: Domagoj Južnić