Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
VREMEA CURAJULUI
- Cum merge, băieți? Toate bune? - Toate bune.
Haide!
Predat la timp, ca la carte. Uite!
- Și furgoneta cum e? - E meseriașă.
Nici nu-i vibrează volanul la 110 km/h.
Și chestia aia?
- Aici e. - Îl schimbați cu unul plin?
Cam așa ceva.
Și n-o să se prindă nimeni?
Să sperăm că nu.
- Luați-l! - Să sperăm!
- Mergeți! - Montero! Veniți încoace!
Bună seara! Se poate?
- Luați loc! - Mulțumim.
Ați mâncat ceva?
Da, ne-am oprit pe drum.
Cu încărcătura în furgonetă?
Da, dar am stat la fereastră și am fost cu ochii pe ea.
- Deci totul e în regulă? - În regulă.
Nici nevestele nu știu.
Le-am zis că ne ducem să ne rugăm la Sf. Iuda Tadeu.
N-o să se afle nici aici, nici la fabrică, da?
Nici vorbă. Am procedat ca la carte, am avut timp.
Casasola s-a transferat de vreo lună din Bajío
și păstrase un rând de chei.
Am lucrat curat, discret, cum vă place.
Bravo! Atunci totul e în regulă.
Exact.
Bine, băieți.
Primiți banii săptămâna viitoare.
Mulțumim frumos.
Și tu? Ai zis cuiva?
Ești foarte tăcut.
- Nu, nimănui. - Sigur?
Da.
Nu te-ai lăudat nimănui câți bani o să câștigi?
- Nu, nimănui. - Vreunui prieten? Vreunui coleg?
- Vreunei femei, poate? - Nu.
Perfect.
Liniștește-te!
Liniștește-te, nu pățești nimic.
Respiră adânc!
Respiră!
Vreau doar să-mi spui dacă știe cineva.
Nu știe nimeni, Solares! Nimeni.
De ce nu zici că știe cineva?
Fiindcă nu știe nimeni!
Adică vreau să mă minți.
Minte-mă!
Vezi ce-a pățit amicul tău. A zis că nu știe nimeni.
Și ce s-a întâmplat? A murit.
Dar nu știe nimeni, Solares. Îți jur pe copiii mei.
Pe copiii mei!
Te rog, jur!
Vreau să înțelegi că dacă-mi spui că nu știe nimeni,
te omor și îmi acopăr urmele.
Dar dacă ai zis cuiva, nu pot să te omor.
Pricepi, nu?
Da.
Da, am zis cuiva.
- Ai zis? - Da.
Nu te cred.
Nu! Solares, te rog!
Te rog! Nu!
Intră!
- Bună dimineața, dle comisar. - A fost până acum.
Ce meci a fost aseară, nu?
Lasă lingușeala, Montijo! Ce ai?
Nu mare lucru. Trei mașini furate…
- Mai departe. - Sigur.
Și o spargere. I-au golit casa unei femei.
- Ea e rănită? - Ușor.
Să-l ia Gómez.
Doi bodyguarzi au bătut rău un minor într-un club din centrul vechi.
Din păcate, a murit aseară de hemoragie internă.
Doamne sfinte!
Patronul ne plătește lună de lună. Vrea să vorbească cu dv.
Să-l ia Jiménez, dar să treacă pe la mine.
Și ultimul lucru: un angajat militar, dat dispărut de soție.
Se pare că s-a dus cu un prieten să se roage la biserica Sf. Iuda Tadeu
și n-a mai venit.
Vorbește cu Ugarte… Uite-l! Ugarte!
- Domnule? - O să-ți dea Montijo o sesizare.
O dispariție. Doi angajați militari…
Mă scuzați, șefu'…
Lui Díaz nu-i dați nimic?
- De ce? - N-ați aflat?
Ce să aflu?
Díaz e terminat.
Și-a prins nevasta cu altul săptămâna trecută.
A aflat că-l înșela de șase luni.
De asta, dacă i-ați putea da ceva…
Știți cum e, terapie ocupațională.
Da, bineînțeles. Dar e în stare să muncească?
Doarme doar cu pastile.
Dar am putea proceda ca atunci când i-a murit băiatul lui Gómez.
Să meargă un psiholog cu el.
Întreb judecătorul dacă e vreunul disponibil.
Stabiliserăm altceva. Da, știu, dle avocat.
Dar n-a zis judecătorul că o să țin prelegeri la un liceu?
Sau că o să lucrez cu copii cu dizabilități?
Mulțumesc.
Secțiile de poliție sunt periculoase. Se răpesc oameni acolo.
Ba sigur că se răpesc. E o junglă.
Sigur.
Munca în folosul comunității ajută la suspendarea condiționată.
Și pot să fac asta exercitându-mi profesia.
Așa scap de urmărirea penală.
- De ce la poliție? - Nu știu.
- Ce stres! Ce vor să faci? - Nu știu.
Să tratez un detectiv, mi-au zis. O să aflu acum.
Nu-ți face griji. O să găsesc o cale să scap.
A sunat mama ta să știe dacă mergem azi.
- Unde? - E Pesah.
E Pesah?
Cum trece timpul, Diana! O clipă!
Dacă preferi, pot să comand ceva și mâncăm aici împreună.
- Bine, da. - Spune-mi dacă nu vrei.
- Ba vreau. - Nu vrei. Uite ce ton ai!
- Iubito, am zis că vreau. - Dar n-ai chef.
Iubito, am chef să comanzi mâncare și să luăm cina împreună, clar?
Nicio grijă, va fi bine.
Dle doctor Silverstein, aveți o sentință pentru…
Am călcat o femeie.
În realitate, ea s-a aruncat sub mașina mea.
Copiii ei m-au dat în judecată. Ea n-a pățit nimic.
Mie mi-au luat mașina, talonul, permisul. A fost îngrozitor.
În fine, judecătorul a decis să faceți muncă în folosul comunității.
Da. Aș vrea să știu ce anume aveți în minte.
Avem un agent care trece printr-o perioadă grea.
Acum câteva zile a aflat că soția lui ducea o viață dublă.
Avea un amant.
Nu, se deghiza seara și ieșea să lupte cu răufăcătorii.
Da, avea un amant. Un coleg de serviciu.
I-a urmărit și i-a prins împreună.
Ideea e să lucrați cu detectivul
și să-l ajutați să-și reia munca.
- Un fel de… - Terapie ocupațională.
Uitați, dle comisar, am o prietenă
care e foarte bună la terapie de cuplu.
- Ar fi perfectă pentru situația asta. - Nu, e terapie unu la unu, dle doctor.
Și nu credeți că… am putea găsi altă soluție pentru problema asta?
Încercați să mă mituiți, dle doctor?
Nu…
Fiindcă putem suplimenta orele de muncă în folosul comunității.
Ați auzit de groapa de gunoi Xochiaca? E mult gunoi de adunat…
În niciun caz n-aș insinua așa ceva. Mă refeream la altceva.
Uitați, Díaz e fiul unuia dintre cei mai buni prieteni ai mei.
Ne aveam ca frații. Așa că e o rugăminte personală.
Și el știe că m-ați chemat?
I-am pomenit. Tocmai a venit. Díaz!
Care-i treaba, băiatule? Ce faci?
Cum merge, dle comisar?
- Ce mai faceți? - Acum, că te văd, minunat.
- Montijo… - Bună, Díaz! Ești bine?
Da, cred că sunt bine.
Díaz, ți-l prezint pe doctorul Lieberman.
Silverstein.
- Îmi pare bine. - Încântat.
- În fine, Silverman… - Silverstein.
- Silverstein sunt. - Așa.
E de-ai noștri.
Și e psiholog.
O să te însoțească peste tot la treabă.
- Montijo o să-ți dea un dosar cu… - Cum adică să-l însoțesc?
Vreți să-l însoțesc în mașina de poliție?
Dar e periculos.
Nu e, în general.
E muncă de rutină.
- Díaz e printre cei mai buni… - Dle comisar?
Nu-i nevoie, dl doctor are dreptate.
- E ridicol, sincer… - Bineînțeles.
Sunt în regulă.
Pare în regulă.
Liniștește-te…
O să găsim o soluție, da?
Uită-te la mine!
Nu e o tragedie, fiindcă există o cale de ieșire.
Când înțelegem că există o cale de ieșire viitoare,
prezentul devine… mai puțin tragic.
Eu zic că vă potriviți.
Atunci…
Începem? Vrei să-mi spui ce s-a întâmplat?
Soția mea, cu care sunt de aproape patru ani,
se vede cu altcineva.
Bine. Și care e problema?
Tu n-ai înșelat-o niciodată?
Ba da, de vreo două ori.
- Și i-ai zis? - Nu.
De ce nu i-ai zis?
- Nu e ușor, nu? - Sigur că nu e.
Tocmai de asta vreau să-mi spui ce sentimente îți provoacă treaba asta.
Ce sentimente? Neliniște.
E roșu!
Du-te-n mă-ta, dobitocule!
Măcar ai făcut-o în toate felurile?
- Nu. - I-auzi! De ce?
N-are rost.
N-are rost sau ți-e cam frică?
Frică? Mai rău nu poate fi.
Dacă-i așa, ar trebui să poți dormi.
Fără pastile, dacă mai rău de-atât nu poate fi.
Totuși, dacă-mi dai voie să-ți spun, constat că ești în stare de panică.
- Știi ce e panica? - Ce?
Panica e senzația că cea mai mare temere a ta
e pe punctul să se întâmple.
Da? Și care-i cea mai mare temere a mea?
Exact asta trebuie să aflăm împreună.
- 'Neața! - Bună dimineața!
- Ce faceți? - Bună dimineața!
Pe acolo.
Bună dimineața!
- Mulțumesc că ne-ați primit. - Dle agent…
Am trei întrebări.
- Sunteți sigur că au plecat singuri? - Da, foarte sigur.
E exclus să fi plecat cu alte femei? Prietene, amante?
Montero e un tip liniștit.
Pe Casasola nu prea-l știu. S-a transferat recent din Bajío.
- Țineți legătura cu fabricile? - Sigur, pentru serviciu.
- Orice aflați m-ar putea ajuta. - Bine.
Dacă mai lucrau pe undeva.
- Dacă lipsesc arme, explozibil, orice. - Am înțeles.
Vă las numărul meu, în caz că…
La naiba! Ai o bucățică de hârtie?
- Da, sigur. - Ceva să…
Perfect, mulțumesc.
Taie numărul meu, te rog.
Pardon?
Ce ați spus?
E numărul meu acolo.
- În caz că aveți nevoie de noi. - Mulțumesc.
Am trecut tot.
Mă scuzați, vă așteaptă dl general Valdés.
Foarte bine.
- Mulțumesc pentru tot… - Santos.
Santos.
Casasola i-a zis soției lui că se duc cu mașina lui Montero,
iar Montero i-a zis soției lui că se duc cu a lui Casasola.
Amândouă mașinile sunt parcate acasă.
Aveau vreo mașină a armatei?
Nu.
Nu aveau nicio mașină a armatei.
Ești bine?
Mă scuzați!
Vreo legătură cu traficul de arme?
Poftim?
Am citit în ziar zilele trecute
că mulți militari din Mexic sunt…
băgați în traficul de arme.
Nu toți, bineînțeles.
Numai unii.
Nu. Nicio legătură cu traficul de arme.
Fir-ar al dracu'! Ascultă dracului!
S-au purtat suspect? Au primit apeluri ciudate?
Niciun apel ciudat.
Bine.
Nazistul ăla se uita urât la mine și mă judeca.
M-ai lăsat de izbeliște. Am picat de prost.
Aveai dreptate.
- Despre ce? - N-o jignisem suficient.
Așa e. N-o jignisem suficient.
Acum mă simt mai bine.
Și de ce crezi că n-o jigniseși suficient?
De ce am zis că încă nu s-a întâmplat ce e mai rău?
Fiindcă m-a înșelat, dar n-a plecat.
Iar dacă o jignesc, poate pleacă, nu?
Panica e direct legată de teama de abandon.
Cu ce eveniment din copilăria ta crezi că are legătură?
Cu faptul că mama l-a părăsit pe tata când și-a pierdut serviciul?
Poftim, asta e.
Ăsta e un element esențial, Díaz. Avansăm cu pași mari.
- Ce făcea tatăl tău? - Era tot polițist.
I-auzi! Și de ce l-au dat afară?
L-au prins vânzând un transport de electrocasnice confiscate.
Tatăl tău a fost acuzat de corupție.
Ce vârstă aveai când s-a întâmplat asta?
Trebuie să fi avut vreo 13-14 ani.
E important.
E începutul pubertății, o etapă a dezvoltării.
Și tocmai când ești pe cale să devii bărbat,
tatăl tău se prăbușește ca bărbat
sub privirea dezaprobatoare a cui?
- A mamei? - A unei femei, Díaz!
„N-o să mă mai iubească nicio femeie. N-am nicio valoare ca bărbat.”
Și dacă adaugi la asta complexele masculine tipice…
„M-a părăsit fiindcă el e mai bun la pat.
M-a părăsit fiindcă el ejaculează mai greu.
M-a părăsit fiindcă el are o erecție mai fermă ca a mea…”
Nu!
Fir-ai al dracu'! Mi-ai lovit mașina, dobitocule!
Oprește, idiotul dracului!
Díaz, ai lovit o mașină.
- A sunat rău, dar abia am atins-o. - Nu, Díaz, ai lovit-o foarte tare.
Nu-i nimic, stai liniștit!
Treaba ta, tu ești polițistul.
Bine. Mulțumesc foarte mult, Díaz.
Eu mulțumesc, o să pot dormi și eu.
Voiam să-ți las cartea mea de vizită.
Uite, aici e numărul meu.
Dacă ai nevoie de ceva, sună-mă. Mă culc târziu.
- Sper să nu deranjez prea mult. - Nicio grijă!
El e tatăl tău?
Da.
Emoționant!
Atunci…
Țin minte că mi-era rușine cu el.
După ce l-au dat afară, stătea pe acasă în trening, nebărbierit.
- Mă certam tot timpul cu el. - Înțeleg.
- Fiindcă voiam să-l schimb. - Da.
De fapt, ar fi trebuit să mă bucur de timpul petrecut cu el.
Din păcate, trebuie să ne oprim, Díaz.
Dar e clar că e un subiect important.
Nu te-am întrebat. Unde locuiești?
Eu? În Satélite.
Dar acum nu mă duc acolo. Stau la un hotel din Tlalpan.
Nu vreau să mă duc acasă.
Înțeleg.
Mai ales după tot ce i-am zis Mónicăi.
Sigur.
- Ne vedem mâine. - Odihnă plăcută!
Unde iei cina?
Bună!
- Bună! - Bună, iubito!
- Bună! - Ea e partenera mea, Diana.
El e detectivul Díaz.
- Nu mi-ai spus numele mic. - Cameron.
Cameron Díaz.
I-auzi…
Glumesc.
E o glumă nesărată.
- Alfredo. - Alfredo, intră!
- Îmi pare bine. - Simte-te ca acasă!
E casă din secolul al XIX-lea cu cabinet inclus.
Simte-te ca acasă, te rog.
A trebuit să-l invit. Trece printr-o perioadă grea.
- Facem altă dată ceva împreună. - De ce-mi faci asta?
Nu te supăra!
Și nu fi drăgăstoasă cu mine, fiindcă trece printr-o criză urâtă.
E extrem de sensibil și nu vreau să-l deprimăm.
Te iubesc!
Îți place muzica clasică sau să pun altceva?
- Ce ascultați voi de obicei. - Da? Bine.
Intră!
- Scuze! - Sigur.
Ce-i asta?
E Peña de Bernal.
I-am făcut-o eu în ultimul concediu. Cât să fie de atunci? Trei ani?
Trei ani. Îmi place să escaladez stânci.
Pare periculos, dar e la 1,5 metri de sol.
O face pe curajosul, dar e ursulețul meu.
Mâncăm?
Atenție, e amar.
Chiar e amar.
- E ca să ne amintim de robie. - În Al Doilea Război Mondial?
Și atunci, dar nu, în Egipt.
Acum 4.000-5.000 de ani, când am construit piramidele.
- Nu le-am construit noi. - Ba da.
- Nu sunt dovezi. - Să nu ne contrazicem acum!
- Nu-l plictisi cu lecții de istorie! - Dar istoria e fascinantă. Nu?
- Găluști de matzo? - Da, mulțumesc.
Mulțumesc.
- E delicios. - Mă bucur.
Mulțumesc.
Cine ar fi zis că o să facem pasul ăsta?
Eu pot zice că am un prieten polițist, iar tu, că ai un prieten evreu.
Sunt multe prejudecăți contra polițiștilor.
Multe. Dar nu știu dacă sunt prejudecăți, fiindcă e multă corupție, nu?
Diana…
Sunt tot felul de polițiști, dar la ce salarii sunt…
Medicii și profesorii câștigă tot puțin, dar nu iau șpăgi.
- Diana… - Ei n-au arme.
Dacă aș fi la putere, întâi de toate aș mări salariile.
Nu e bine să ai oameni nemulțumiți și înarmați, nu?
Sigur.
- Foarte bune găluști! - Nu?
Mulțumesc. Le-am comandat.
Ce ai făcut azi, iubito?
Nimic. După-amiază am fost la dentist.
- Cum a fost? - Trebuie să-mi facă obturație de canal.
Nu! E foarte dureros.
Apoi am căutat joburi.
Firma unde lucra Diana s-a închis acum câteva luni.
- E contabilă, caută de lucru. - Da, în fine…
Ești bine, Díaz?
Da, n-am nimic.
Am stabilit un meci de padel joi, cu Sandra și Alexis.
Sigur ești bine, Díaz? Pari cam stresat.
Nu…
Cred că te înșală soția.
Ce? Cum să mă înșele?
Pur și simplu. Te înșală soția, doctore.
Cum să mă înșele soția, Díaz? Nici vorbă.
- Îl înșeli sau nu? - Nu știu ce…
- Ce tot spui, Díaz? - Îl înșeli sau nu?
Calmează-te… Ce te-a apucat?
Ești nebun, Díaz? Calmează-te!
Îl înșeli sau nu?
Stai așa, Díaz! Calmează-te!
Díaz, hai să ne calmăm, da?
Díaz! Ascultă!
Uită-te în ochii mei!
Proiectezi doar. Nu vorbești cu ea, ci cu soția ta.
Díaz! Stai așa!
- Nu… - Díaz!
- Lasă arma jos! - Îl înșeli?
Răspunde, e simplu!
- Lasă arma jos! - E ușor de răspuns. Da sau nu.
- Lasă arma jos! - Îl înșeli sau nu?
- Lasă arma jos! - Da!
Da!
Cum adică?
E adevărat. Dar te iubesc, jur!
- Cum adică mă înșeli, Diana? - Pur și simplu.
- N-am vrut, iartă-mă! - De ce mă înșeli?
Vorbește clar! Nu înțeleg nimic din ce spui.
- Credeam că tu mă înșeli! - Când? Toată ziua am pacienți!
Am analizat Doamna Bovary la cursul de literatură.
Și profesorul a zis că e o femeie foarte curajoasă.
Doamna Bovary era o femeie curajoasă fiindcă trăia în alt secol, Diana!
Femeile erau reprimate și nu-și înșelau soții.
Azi toate femeile înșală.
Așa că ești ca toate celelalte.
- Așa e. - Nu, stai!
Ești prost, ce ai? Cum ai putut să faci așa ceva?
Cine e tipul?
Profesorul de la un curs de literatură la care se duce… proasta asta.
Cum ți-ai dat seama?
I-a luat mult să răspundă la o întrebare foarte simplă.
Și mai ales fiindcă nu poartă verigheta.
Așa fac toate.
Nu suntem căsătoriți, Díaz. Nu avem verighete.
Du-mă de aici, Díaz! Te rog!
- Mariano… - Să n-aud!
Ce jigodie!
Nu înțeleg. Cum să…?
- Și eu am fost tâmpit. - De ce?
Am neglijat mult relația în ultimii ani.
Am fost absorbit de muncă, înțelegi?
M-am dus singur la 20 de conferințe. Are dreptate.
- Are dreptate. - Chiar crezi?
Te-a înșelat, totuși.
Și ce dacă?
Am avut și eu mici scăpări. Nu e nici îngrozitor, nici șocant.
De ce ar fi mai grav în cazul ei?
Nu, sigur. Dar ea ar considera grav ce ai făcut tu, nu?
Da.
De asta, dacă am maturitatea necesară și mă detașez puțin,
nu trebuie să fac o tragedie din asta, nu?
Asta gândești, dar nu asta simți.
Da, dar ce gândești contează cu adevărat.
Nu ce simți.
Și adevărul e că…
nici nu știu ce simt, Díaz.
Asta e!
Asta e! Dă-i drumul!
Așa! Plângi!
Plângi, fiule! Plângi ca un bărbat!
- Ce jigodie! - Da, mare jigodie.
Ce jigodie!
Díaz, mă auzi?
- Díaz. Te aud. - Ce jigodie!
Avem două cadavre într-o furgonetă în Tláhuac.
Ar putea fi cei căutați de voi.
Am înțeles, mă duc acolo.
SERVICIUL DE MEDICINĂ LEGALĂ
Poftiți, domnule!
Poftiți!
Sunt băieții tăi, Díaz!
Trebuie să le zicem nevestelor că s-au lăsat de băut.
Dle comisar…
Au aruncat-o unde era apa mai mare. Nenorociții știau ce fac.
Dacă nu curățau astea…
- Cum ziceai că le zice? - Zambile-de-apă.
Fără ele, n-o găseam.
- Atenție! - Scuze!
Ce părere ai?
Poate au pățit-o încercând să dezmembreze furgoneta.
Sau poate făceau contrabandă cu arme.
Cine știe?
Cum merge cu doctorul?
Bine, mă ajută mult.
Te simți în stare să continui ancheta?
Da, perfect.
Dle comisar!
Ce mai știm despre mașină?
Nu avea numere, dar o căutăm în bazele de date după seria motorului.
Vezi? Încuietoarea nu e originală.
E furată.
Trebuie sunat dr. Ramírez să trimită mâine raportul.
Orice afli, orice pistă mă ajută.
Sigur.
APARTAMENTE DE LUX
Gata.
Un pat curat, cu cearșafuri proaspăt schimbate.
Un duș și la somn, da?
Bună seara!
- Cheile. - Mulțumesc.
- El cine e? - Un coleg.
Gaborii dracu'…
Uite, ia și tu una.
Ia-le pe amândouă odată.
Sus, haide!
Cu astea o să dormi adânc.
Noapte bună!
Noapte bună, Díaz!
În jumătate de oră merg la legist. Vrei să vii?
Nu e nasol?
Nu, o să-ți placă.
Glonțul a intrat prin occipital, a ieșit prin partea anterioară a gâtului
și a zgâriat interiorul gambei stângi.
Casasola avea pe palme particule metalice, de fier sau de plumb.
Probabil de la manipularea prelungită a unui obiect greu.
Amicul Montero a fost împușcat în timp ce era pe podea sau la perete.
Proiectilul a intrat prin lobul temporal drept
și s-a oprit în al doilea molar.
Carcasa era deformată. E la Balistică, la 10:00 aveți raportul.
Ești nou, așa-i?
Nu, e un prieten cam deprimat. L-am luat la o plimbare, așa-i?
Dacă te consolează, ai mai puține probleme ca ei doi.
Următorul!
Bună dimineața!
Bună dimineața! Am venit după raportul din cazul Casasola-Montero.
L-au adus de 30 de minute. Nu e studio foto aici.
- Așteptați! - Bine.
Afară?
LINIȘTE, SE TRAGE!
Ar trebui să văd pacienți.
Nu vreau să văd pe nimeni în starea asta.
Poate ar trebui să-i sun să-i anunț, nu?
Sau nu anunț, să se ducă dracului tot.
Ei sunt întotdeauna dărâmați. Azi sunt eu dărâmat.
Vrei să încerci?
Eu?
Nu, ești nebun.
Frate! Mă simt ca în Armă mortală.
- Nu-i așa? - Da!
Calibru .40.
Opt gloanțe, automată.
- Precizie de 35 m, bătaie până la 120 m. - Perfect.
- Introduc magazia încărcată. - Sigur.
Ridic piedica.
Introduc un cartuș în cameră.
Mâna dreaptă pe mâner.
Cealaltă mână o susține. Am coatele îndoite.
Nu țin degetul pe trăgaci, deși sunt gata să trag.
Dacă e să cad, nu mă omor singur.
- Da. - Bine.
- Țintesc inamicul… - N-am inamici.
- Excelent! - Da.
Te ajut.
Bun, e rândul tău.
Bine.
Introduc magazia plină.
Ridic piedica.
Introduc un cartuș în casă…
- În cameră. - Așa.
Pun mâna pe mâner, o susțin.
Îndoi genunchii și coatele, în caz de cădere.
Trag.
Trei gloanțe în carton.
- Unul în țintă. E un început bun. - Foarte bun.
Ai o ușoară deviere spre stânga, vezi?
E ușor de corectat.
Tu ce deviere ai?
- Ce? - Când tragi.
Unde e glonțul care n-a atins cartonul?
Ba l-a atins. Două au intrat în același loc.
- N-ați venit după un raport? - Ba da, scuze!
Mergem?
Armă Smith de calibrul .38.
- Logic. Un .38 Special. - De ce e logic?
Ce se întâmplă când tragi cu pistolul? Sar tuburile, care sunt ce?
Probe. Nimeni nu vrea să lase probe.
Cu un revolver, totul rămâne în tambur. E mai greu să-i dai de urmă.
Dar ai o pistă bună, nu?
Sunt vreo 750.000 de oameni cu asemenea arme.
Pe piața neagră, le găsești cu mai puțin de 3.000 de pesos.
- Díaz, mă auzi? Díaz! - Imediat.
- Aud, Montijo. - Mașina chiar e furată.
A dispărut de la Chabacano acum două săptămâni.
- De care parte? - Unde începe Eje 3.
Deci spre centrul vechi.
S-a furat când era parcată sau a fost furt armat?
- Ce zice denunțul? - Când era parcată.
- Ziua sau noaptea? - Ziua, la ora 15:00.
- Mersi, Montijo. - Cu plăcere, Díaz.
- Unde mergem? - La Tepito.
Vizităm un prieten.
Cum te simți? Mai bine?
- O să vedem ce se întâmplă. - Da. O să vedem.
- Fumezi? - Nu, mulțumesc.
Ce faci?
Trag o țigară.
Da, dar e marijuana.
- Și? - Ești polițist, Díaz.
Și?
Marijuana e ilegală.
Nu-mi zice că tu n-ai fumat.
Nu contează dacă am fumat eu. Nu despre asta-i vorba.
Sunt într-o mașină de poliție cu un agent. Trebuie dat un exemplu.
Bine, dai un exemplu. Excelent!
De unde știi că eu n-am fumat? Nici nu mă cunoști.
Ai prea multe prejudecăți.
Bine, dă-mi. Și așa sunt distrus.
E o nebunie, serios. Ziua-n amiaza mare.
Trebuie să tragi fumul în piept și să-l ții un pic.
Mare figură ești! Treci pe roșu, fumezi marijuana.
- Cât timp? - Cât poți.
Apoi dă-l afară lent.
CEAI „SUGE BURTA”
Ăștia ne iau de proști, nu?
Auzi, „suge burta”…
Un ceai care-ți suge burta.
E incredibil cum încearcă reclamele să te înșele, nu?
Ia gândește-te!
Te înșală nevasta,
dar nu cumva să te înșele reclamele!
Pe amândoi.
Ia-o, n-are niciun efect.
Am o foame de lup.
Care-i treaba, omule?
Bună! N-am rezolvat treaba aia.
- Lume nouă! - Bună, slăbănogule!
Ieftin ca braga! Luați ananas!
Mi-e foame, Díaz.
Vorbim cu amicul meu și mâncăm.
- Cine e amicul tău? - Un hoț de mașini.
Un hoț de mașini?
Dacă știi că fură mașini, de ce nu l-ai băgat la închisoare?
Dacă era închis, nu ne dădea informații.
Și cum să-mi închid amicul?
Acolo?
Ce? Ai încredere în mine!
O să-ți damblagești mâna.
Garda sus! Lovești cu dreptul.
Și termini cu croșeul.
Bine? Lovește!
E bine.
- Da? - Îl caut pe Contabil.
- Nu e niciun contabil aici. - Scutește-mă, Wazowski! Deschide!
- O să se ia de mine. - Cine căcat e?
- Bună! - La naiba!
- Nu se poate! - Ce nu se poate? Hai să vorbim!
Unde dracu' vă duceți?
- Treci încoace, fraiere! - Ajunge!
- Gata. - Gata?
- Haide! - Șefu'!
Calmați-vă dracului! E un prieten. Lăsați armele jos!
- Gata. - Gata? Mergi!
Vreau doar să stăm de vorbă.
Bine. Pe aici.
Nu-mi vine să cred. Prostul ăsta a mișcat bilele.
Nicio grijă, erau exact aici.
M-am uitat bine înainte să le iau.
Acolo.
Vrei un suc, o bere?
Eu aș vrea o apă minerală, vă rog.
Doar apă pentru mine.
Cine-i tipul?
- Psihologul meu. - Scuze…
Fii atent!
A dispărut o furgonetă Kangoo acum două săptămâni,
pe Eje 3, la Chabacano.
Eu de doi ani lucrez numai cu importuri.
Nimic altceva.
Așa, fă-o pe prostul!
- Joacă-te cu mine și ajungi la răcoare. - Nu mă joc.
Știi cât mi-ar da pe ea la dezmembrări?
Și cu cât o vând ei? Au profit înzecit.
- Și eu trebuie să mituiesc polițiști. - Da, știu.
Și cine crezi că a furat-o ziua-n amiaza mare?
Columbienii. Nenorociții ăia.
I-am caftit de trei ori și tot vin. Sunt ca păduchii.
Stai așa! Chucky!
Află cine a furat un Kangoo de pe Eje 3, la Chabacano.
Mișcă odată!
Pe cine să întreb?
De unde să știu eu?
Bați străzile de la 15 ani și n-ai pe cine să întrebi de o furgonetă?
Lasă vrăjeala!
Ascultă, drăguță!
Ce-ar fi să-ți bagi degetele-n cur?
- Nu-i nevoie, mulțumesc. - Ce?
Era mâncarea ta! Scuze, nu mi-am dat seama.
Nu ți-ai dat seama?
- Am venit cu Díaz. - Ce-mi pasă mie?
De ce trebuie să fii atât de ostil, când am putea fi toți… tovarăși?
Cum merge? Sunt Marcos. Chucky.
Salut, Chucky!
Contabilul m-a pus să aflu cine a săltat o furgonetă Kangoo bej.
- Unde? - Pe Eje 3, la Chabacano.
Am priceput. Stai așa!
Când anume?
Cine ți-a zis că era de culoare bej?
El a zis, nu? Nu era bej?
Ba da, dar eu n-am zis nimic.
N-a precizat culoarea.
Nu pot să știu fără să știu de unde?
- Vrei să pic de fraier? - Haide, șefu'!
De trei ani îți dau de mâncare.
Și tu îmi faci concurență?
Găinar nerecunoscător!
Tu îmi dai de mâncare?
Iei 50 de miare pe o mașină și mie îmi dai zece, moșneag calic!
Crezi că trăiesc cu aer? Eu îmi pun pielea la bătaie.
Pe cine faci tu moșneag calic?
N-am vrut să mint.
Tipul mi-e client dinainte să lucrez cu Contabilul.
Era ceva rapid, o furgonetă.
- Plăteau rapid, cash. - Cum îl recunosc?
Îl cheamă Óscar.
Aranjăm prin telefon. El mă sună întotdeauna.
Nu știu ce hram poartă. De ce să-mi bag nasul?
- Unde ai lăsat mașina? - I-am schimbat încuietoarea și contactul.
A zis s-o las într-o parcare dintre República del Salvador și Bolívar.
În fața unei clădiri militare, nu?
Nu știu, omule. Unde ți-am zis.
Și apoi? Te-a plătit sau nu?
Da, m-a plătit dinainte. După aia, nu l-am mai văzut.
Unde nu l-ai văzut, Chucky?
Nicăieri. Doar ți-am zis.
Nu, ai zis: „După aia, nu l-am mai văzut.”
Deci înainte l-ai văzut. Te întreb unde.
Ce zici? Nu pricep.
Futu-ți gura mă-tii de nenorocit!
N-o face pe prostul! Nu te cunosc, dar nu prea te duce capul.
Nu mă jigni, răspunde! Unde l-ai văzut înainte de asta?
La un restaurant pescăresc.
- De mai multe ori, presupun. - Cum adică?
- Nu! - Ajunge!
Termină, omule!
Arestați-mă și puneți-mă să cânt la pian.
Apoi căutați-l pe tip, eu nu știu nimic.
- Mișcă, Chucky! - „Mișcă, Chucky!”
În alte țări, îți asigură protecție ca martor.
Îți dau nevastă, casă, o familie frumoasă.
Îl vezi?
- Nu-i aici, șefu'. - Putem aștepta, Chucky.
- Ce-ai pățit, Chucky? - Unde e…
Ești bine?
Da, frate.
Mulțumesc, domnule.
Ce?
- Bună ziua! - Da?
Putem vorbi puțin cu dv.?
Sigur, de ce nu?
Mulțumesc.
- Ce faceți? - Bună ziua!
Sunt agent al Poliției Federale.
Urmăresc pista unei furgonete furate
și găsite în Tláhuac cu două cadavre în portbagaj.
Și pista asta ne-a condus aici la dv.
I-auzi!
De ce?
- Exact asta vrem să aflăm. - N-am nicio legătură.
- Nicio grijă, nu ne grăbim, nu? - Nu.
O lămurim împreună.
Cu ce vă ocupați?
În clipa asta? Beau o cafea.
Sigur. E bună cafeaua aici, nu?
- Dar în general cu ce vă ocupați? - Sunt șomer.
Nu se poate!
- Cum vă numiți? - Carlos.
Arătați-mi un act, vă rog.
- N-am acte la mine. - Nimic-nimic?
Atunci, va trebui să veniți cu noi.
Aoleu! De ce?
- Fiindcă nu cooperați. - Dimpotrivă.
Oricum, dv. ar trebui să-mi arătați o legitimație.
Sigur că da.
Poftiți!
ALFREDO DÍAZ, DETECTIV
Alfredo Díaz…
- Și dv.? - Noi punem întrebările aici.
Ce relație aveți cu băiatul de colo?
- Care? - Cel de la bar.
- N-am. - Ce haios!
E un hoț de mașini care v-a identificat drept cumpărătorul furgonetei găsite.
Da… Ce-i asta?
Doamne sfinte!
Aoleu! Cum o rezolvăm?
Lisandro Prada.
Ce e Camarasa?
Nu erați șomer?
Nu ne spune nimic.
Nu ne ziceți nimic?
Ba da.
Să-ți vezi de treaba ta
și să mă lași să-mi beau cafeaua liniștit.
Poftim?
- Ești polițist? - Díaz, hai să mergem!
În ce ești băgat? Droguri, arme?
- Ce e Camarasa? - Cară-te!
- Îți fac un serviciu. - Cine ești?
Încă o întrebare și faci plumb la plămâni.
Și te asigur că scap basma curată.
- Díaz, să mergem! - Vreau să știu.
Cine ești?
Încă un cuvânt și ieși de aici cu picioarele înainte.
Ești arestat pentru sfidarea autorității.
Pentru lipsă de respect. Haide!
Sus! Încet!
Haide!
Fără șmecherii. Mâinile la vedere.
Nu face vreo prostie! Haide!
Desfă picioarele! Ce ai aici?
Ia să vedem! Ce ai aici?
Ia te uită! Un .38 Special.
Știi cu ce au fost uciși cei doi?
Vai de mine!
Dle polițist!
Arestați-l pe ăsta!
Sunt agent federal! Agent Díaz!
- Ascultați-mă! - La pământ!
Lucrez la Biroul Național de Informații!
La pământ!
Unde pleci?
Mâinile la spate!
Dă-i drumul! El n-are niciun amestec!
Îi duc la interogatoriu.
Sunt polițist! Uite legitimația!
Ajunge!
A fost foarte rapid și violent.
Iar individul nici nu s-a legitimat ca ofițer de informații, înțelegeți?
A refuzat să se legitimeze.
Dacă mă întrebați pe mine, s-a comportat ca un mafiot.
Știa că Díaz e polițist și l-a amenințat.
„Dacă mai pui întrebări, nevastă-ta sfârșește într-un portbagaj.”
Așa ceva i-a zis.
Agentul Sosa era sub acoperire, culegea informații într-un caz
despre care, evident, nu vă putem da detalii.
Cu siguranță are legătură cu cele două persoane ucise.
Iar Díaz…
e băgat într-o rețea pe care o anchetăm.
Poliția e coruptă până în măduva oaselor
și guvernul ne presează să facem curățenie înainte de alegeri.
Suntem pe urmele lui Díaz de ceva timp.
Și nu e singurul polițist corupt din echipa dv.,
domnule comisar.
Corupție la scară mare, șantaj,
răpiri, o rețea de prostituție, dezmembrări ilegale.
De fapt, informatorul lui Díaz lucrează într-o celulă majoră a crimei organizate.
Dar nicio grijă, o să-l interogăm și o să-i dăm drumul.
Fiindcă ne interesează mai mult unde ne conduce decât să-l închidem.
O să vă cer totuși, dle comisar,
ca toate cazurile la care lucrează Díaz să-mi fie predate mie.
- Rapoarte medico-legale, balistice… - Le aveți mâine la prima oră.
Astă-seară.
- Nicio problemă. - Foarte bine.
Și propun să-l eliberăm de îndatoriri pe dl doctor.
- Pot vorbi cu judecătorul. - Mă ocup eu, nicio grijă.
Perfect.
Puteți prelua și conduce afară persoanele din biroul meu. Mulțumesc.
Imediat.
Dle doctor, mâine vrem declarații complete despre tot ce ați văzut zilele acestea.
- De acord? - Da.
Bine.
Domnilor…
Dle comisar, dle doctor…
Mi-a părut bine.
Comisarul nu ne face probleme, dar psihologul trebuie verificat.
Vreau să-i asculți telefoanele și să-l urmărești.
Nu știe nimic, nu înțelege. E complet pierdut.
Totuși, dacă vezi ceva suspect,
ai grijă să pară accident.
ZONĂ CU ACCES LIMITAT
Acces permis.
Alte întrebări despre bazinele de răcire…
Bună seara, Díaz.
Sunt Gerardo Solares.
Te afli într-un loc secret,
la Divizia Operațiuni Speciale, pe care o conduc eu.
Așa că nu ne deranjează nimeni aici.
Nu vreau să ne pierdem niciunul timpul.
Sunt un om ocupat și am lucruri de făcut.
Să trecem la subiect, Díaz!
Lucrez de mult la o operațiune specială pe care o executăm astă-seară.
Vreau doar să știu dacă ai zis sau ai făcut ceva
care s-o pună în pericol.
Eu nu știu nimic, șefu'!
- Am furat o mașină, atât. - Taci!
- Nu știu nimic. - Închide-i gura!
- Vă rog! - Dă-i drumul!
O să-l omori, animalule!
Fir-ar să fie!
Díaz?
Am motive de îngrijorare?
Diana! M-ai speriat îngrozitor.
Unde ai fost? De ce nu răspunzi când îți scriu?
Fiindcă eram supărat și mi s-a terminat bateria.
Ai fost cu altcineva?
Camarasa…
Ai fost cu altă femeie?
Nu, n-am fost cu nicio femeie.
Atunci ce-i cu semnul ăla de pe gât?
Nu e ce crezi, e de la o lovitură.
M-a pus la pământ un polițist.
Uraniul îmbogățit este ținut în bazine, sub măsuri stricte de securitate.
- Unde ai dormit aseară? - La un hotel.
CAMARASA PREIA DEȘEURI RADIOACTIVE
- Nu mă mai iubești? - Cum să nu te iubesc, Diana?
Ești încă supărat.
Da, încă sunt.
- Uită-te la mine când vorbesc! - Mă uit!
- Nu mă mai ignora, te rog! - Nu te ignor.
Mă ignori tot timpul!
- Nu te ignor. - Ba da, tot timpul.
Uită-te în ochii mei și spune-mi ce gândești.
Nu știu.
Nu știu ce gândesc.
Nu vreau să mai gândesc, de fapt.
Vreau să simt.
Bine. Bine, atunci…
Spune-mi ce simți.
Nu știu, că…
Nu e grav, dar poate că pur și simplu…
Poate că nu suntem…
ce-i trebuie celuilalt.
Poate că nu suntem două jumătăți ale aceluiași fruct.
Tu ești jumătate de fructul-dragonului și eu sunt jumătate de kiwi.
Nu știu.
Trebuie să fie Santos. Te-a sunat toată după-amiaza.
- Cine? - Santos.
- Da? - Silverstein?
- Eu sunt. - Sunt Santos.
Am vorbit ieri la unitatea militară.
Da, spuneți.
Am vorbit cu un prieten de la fabrica din Bajío despre ce mă întrebați ieri.
A dispărut un container R-22
din cele fabricate exclusiv pentru centrala nucleară Laguna.
Container R-22.
Sunt din plumb și corespund normelor de siguranță internaționale.
Se transportă uraniu în ele.
V-ați pus cu oameni periculoși.
Uraniu?
Știți cât valorează pe piața neagră?
Cu 500 de grame se poate face o bombă nucleară.
O bombă nucle…
Ce vreți să spuneți?
Nu știți de la mine.
Sper să-i prindeți pe ticăloșii care i-au ucis pe băieți.
Alo?
Cine e ăla, Diana?
- Cine? - Ăla care se uită înăuntru.
Așteaptă puțin.
Pot să vă ajut cu ceva?
Cu ce vă pot aju…?
Nu te mișca! Rămâi aici!
- Da? - Ce faceți, dle doctor?
Sunt agent Barrera, de la Biroul Național de Informații.
Ce s-a întâmplat?
Putem vorbi o clipă?
Ce e?
Pot intra o clipă? Nu vă rețin mult.
Eram la cină, știți?
Și mi s-a zis că voi da declarația la Biroul Național de Informații.
Da, bineînțeles.
Acum mi s-a dat cazul.
Uitați, vă rețin doar două minute.
Nu, nu se poate.
Prefer să mă sunați mâine și să stabilim ceva. Bine?
Da.
Desigur.
Scuzați-mă!
Noapte bună!
Diana, calmează-te și adu-mi ceva să-l leg!
Spune-mi cine ești.
Ce ai? Îndreapt-o spre el.
- Ce vrei să spui? - Zi-mi adevărul.
- De cât timp mă minți? - Poftim?
- De cât timp ești spion? Zi-mi! - Diana, nu te mint.
Tu mă minți pe mine de două luni.
Ce…?
Ce te-a apucat, Diana?
De asta nu-mi dădeai atenție.
Ce?
Nici nu mai știu ce e adevărat și ce nu.
Spune-mi cu cine trăiesc!
Totul e adevărat.
Liniștește-te, da?
Uită-te la mine! Respiră!
Hai să respirăm!
Dă-mi pistolul!
Încet.
Barrera!
Mă auzi?
Barrera, mă auzi?
Lăsați-mă să răspund! Răspund eu.
Dle doctor, vor veni mai mulți agenți. Ascultați-mă!
O să repeți fiecare cuvânt pe care-l spun.
Dacă aud un cuvânt greșit
sau o pauză mai lungă, pleci de aici într-un sac.
Diana, taci dracului odată!
Barrera, mă auzi?
Iartă-mă, da?
Te aud.
E vreo problemă?
Negativ.
Și doctorul?
Ia masa cu soția. Nimic suspect.
Acolo care-i treaba?
Cine-i acolo?
Drege căcatul ăsta!
Sunt Barrera.
Chucky a părăsit incinta.
Și polițistul?
Nu prinde dimineața.
Recepționat.
Recepționat, afirmativ, negativ?
Nu suntem la război, Barrera. Ține-mă la curent, da?
Mergi!
Nu te opri!
- Mai repede. - Nu pot.
Taci și mergi!
Nu te opri!
- Auziți? - Taci!
E o petrecere a burlacilor. Știți cum se întâmplă.
Cheile! Deschide portbagajul!
- Deschide-l! - În față.
- În față. Unde ți-e portofelul? - Acolo.
BIROUL NAȚIONAL DE INFORMAȚII
Bagă-te în portbagaj, haide!
- Ești bine? - Da, e bine.
Uite cum facem!
Chemi un Uber și te duci la părinții tăi.
Nu folosești telefonul, nu vorbești cu nimeni.
Nu încerci să mă contactezi, da? Totul e bine.
Acum ești foarte stresată, dar o să treacă.
Ai înțeles ce ai de făcut? Repetă.
- Chem un Uber. - Și apoi?
- Mă duc la ai mei. - Așa. Trebuie să plec.
Nu te recunosc. Tu nu ești așa.
Da, păi…
Ce pot să zic, draga mea? Nu mai sunt același om.
Eu… nu mai sunt cum mă știai.
Trebuie să plec.
Nu vreau nicio reacție, clar?
Díaz e audiat și situația e delicată. Nu vă băgați, nu puneți întrebări.
E cazul serviciilor de informații.
- N-am reușit să-l opresc, a fugit. - Ieși, López!
Trebuie să-l ajutăm pe Díaz, altfel moare. Trebuie să mergem la Informații.
Calm, doctore. E bine păzit.
- N-o să pățească nimic. - Ba nu e bine păzit.
Omul ăsta e în portbagajul meu.
A vrut să-mi intre în casă și să mă omoare.
Își șterg urmele.
L-au ucis pe Chucky și urmează Díaz. Am auzit prin stație.
- Două lucruri. - Da.
E cazul serviciilor de informații.
Iar relația dv. cu secția asta s-a încheiat.
Ce servicii de informații? Sunt niște criminali, pentru Dumnezeu!
Sunt niște criminali care acționează ilegal.
Vor să fure uraniu de la centrala nucleară.
Montero și Casasola au furat un container R-22 și l-au predat lor.
În care se transportă…?
Uraniu! Da?
Containerele sunt făcute de armată.
De asta i-au omorât, fiindcă știau ce voiau să facă.
Dacă nu tăceți, vă arestez.
De ce mă arestați? Vă zic că o să-l omoare pe Díaz.
Arestați-l!
Parcă țineați la el. N-ați zis că tatăl lui v-a fost prieten?
Vă zic că prietenul vostru o să fie ucis și voi nu faceți nimic?
Arestați-l, am zis!
Cine se bagă o să fie dat afară imediat!
S-a înțeles?
Aici nu contează problemele personale!
PENTRU SIGURANȚĂ, ÎNCUIAȚI-VĂ VESTIARUL!
Am o operațiune în derulare.
O să am surprize?
Căpos mai ești, Díaz!
Răspunde, să te împușc odată.
Pe cine aștepți? Pe Făt-Frumos?
E o greșeală.
- Bună seara! - Da?
Sunt agentul Vargas.
Vin de la primărie. Cineva ne-a adus asta la secție.
A găsit-o pe stradă și credem că persoana asta lucrează aici.
- Nu știu, lucrează mulți aici. - Sigur.
- Dați-mi-o, o las la recepție. - Din păcate, nu se poate așa.
Trebuie s-o predau personal.
Și mi s-a cerut o semnătură de primire.
- Așteptați aici. - Sunteți amabil.
Centrala?
Avem aici un agent de poliție care întreabă…
Au fost 42 de ani… bine trăiți.
Au fost multe momente fericite.
Multe obiective profesionale atinse.
Am găsit iubirea… așa credeam.
Puteți intra.
Mulțumesc mult.
E o greșeală.
Bună seara!
Să vedem.
Da, lucrează aici.
- I-o dă mâine colegul meu. - Bine.
- Semnez eu. - Poftim?
- Am înțeles că vrei semnătură. - Așa e.
Bine.
Unde semnez?
Pe orice hârtie.
Scrie doar: „Am primit legitimația numărul cutare de la agentul Vargas.”
Data de azi și localitatea.
Poftim!
- Cum e meciul? - E de anul trecut.
Îl vezi pe YouTube?
Cine joacă?
E derbiul.
Da, Chivas.
Altceva, agent?
Oare aș putea să merg la toaletă repede de tot?
Nu.
- Nu? - Nu.
De ce nu?
De ce nu mă lași să trec? Sunt agent în Poliția Federală.
Aici e Biroul de Informații. N-ai acces.
E foarte târziu. E închis peste tot, înțelegi?
Am nevoie urgentă să merg la baie. Ești în stare de o fărâmă de empatie?
- Te rog să pleci. - Cum poți să refuzi așa ceva?
Lasă-l să intre la baie, bădăranule!
Nu poate intra nimeni neautorizat.
Nu fi dobitoc!
Zice că vrea la baie, lasă-l și gata.
Bine. Pe răspunderea ta.
Du-te! Lasă arma acolo!
Sigur.
Intră!
- Mulțumesc. - Pentru puțin.
Muncești noaptea pe bani de nimic, îți riști viața
și uite cum se poartă pușlamaua.
În orice caz, a fost un gest frumos.
N-am avut intenția să-ți fac probleme la muncă.
- Stai liniștit, nu-i mare lucru. - Bine.
Ești foarte amabil.
Ce toaletă frumoasă!
Nu e hârtie.
- Nu-i nimic, îți aduc. - Mulțumesc.
Nu știe nimic.
Ar fi vorbit deja.
Mă ocup eu.
Bună seara!
Ați văzut ceva suspect pe aici?
Nu. Ce s-a întâmplat?
Exact asta vă întreb eu. Ce s-a întâmplat?
Nu știu.
Nu știți ce s-a întâmplat?
Nu. Ce?
Deținutul e încă aici?
Unde anume?
Cum adică? Unde ar putea fi?
Nu știu.
- În zona cu acces limitat? - Exact.
În zona cu acces limitat.
Nu știam că sunt deținuți acolo. N-am voie să intru.
Ce să căutați dv. în zona cu acces limitat?
- Tocmai. - Tocmai.
Într-o țară serioasă, nici n-ați ști unde este zona cu acces limitat.
Dar are indicator.
- Cea de la etajul trei? - Nu, cea de la opt.
Vorbim despre lucruri diferite. Vă rog să vă continuați treaba.
Dle agent?
González, mă auzi?
González!
González, mă auzi?
- González! - Te aud.
- La ora și locul stabilite. - Suntem pe drum.
ZONĂ CU ACCES LIMITAT
Ai cheile?
Ce chei?
De la baia de serviciu.
- Nu. S-au pierdut. - Cum se poate?
S-au pierdut.
Acces refuzat.
„Munca în folosul comunității o să te scape de multe probleme.”
Sigur, avocat cretin!
Stop joc!
Animal?
- Focă. - Cinci puncte. Culoare?
- Atenție, avem un intrus! - Cum adică?
Sunteți chiori?
Polițistul de la toaletă. Unde e?
La culoare am pus fucsia, 20 de puncte.
Binecuvântat fii Tu, Doamne…
Băga-mi-aș!
Binecuvântat fii Tu, Doamne…
Are tupeu, nu glumă!
- Alo? - Dle Solares, sunt de la recepție.
Avem un intrus în clădire.
E în uniformă, dar bănuim că nu e polițist.
- Toate bune acolo? - Toate bune.
Țineți-mă la curent, da?
Da, domnule.
Bună!
Ce faceți?
Lucrez de 35 de ani în serviciile de informații,
dar niciodată…
Niciodată n-am văzut așa ceva.
- Pot să intru? - Sigur.
Scuzați!
S-o închid? Bine.
Uitați…
Eu sunt pacifist, știți?
Vreau numai să-i dați drumul lui Díaz, vă rog.
- Barrera… - Da…
Am uitat să vă spun că Barrera e la mine.
Dar e într-un loc sigur.
DOAR VEHICULE AUTORIZATE
Dacă-i dați drumul lui Díaz, vă spun unde e Barrera. E bine?
Să negociem!
Bine.
Unde e Barrera?
Aș vrea să-i dați întâi drumul lui Díaz,
fiindcă… sincer, n-am mare încredere în voi.
Ești înțelept.
Ești foarte înțelept.
- Bună seara! - Bună seara!
Actele, vă rog.
- Sectoarele F2, F6 și F8, deșeuri toxice. - Am înțeles.
Nu! Ce faci? Dă-i drumul, te rog!
Ascultă, dă-i drumul!
Stau eu aici cât vrei. Cu mine ai ce ai.
El nu știe nimic, nu e implicat. E inofensiv, la naiba!
Inofensiv?
Unul care scapă de urmărire, păcălește securitatea clădirii
și intră pe geam în zona cu acces limitat e inofensiv?
Să știți că o încurcați dacă vreunul dintre noi pățește ceva!
N-o să aflați unde vă e agentul.
Și doi, cunosc oameni foarte importanți.
Sunt membru al Clubului Rotary și ar fi greu să mușamalizați așa ceva.
Am impus și am înlăturat președinți.
Habar n-ai ce ușor o să-mi fie.
CAMARASA EXPERȚI ÎN SUBSTANȚE PERICULOASE
CONEXIUNE INIȚIATĂ
PERICOL. SUBSTANȚE RADIOACTIVE
COD OBȚINUT
SISTEM DEBLOCAT
Díaz, trebuie să ieșim de aici.
Știi ce se poate face cu uraniul.
- N-avem ce face. O să ne omoare. - Nu spune asta!
Trebuie să ne gândim bine, asta trebuie să facem.
Mă tot gândesc de șase ore.
Trebuie să existe o cale de ieșire!
Unde e conducta de ventilație?
Nu există.
Atunci, trebuie să ne scoatem cătușele și să ne batem cu nenorociții ăia.
- Nu ne putem scoate cătușele. - De ce să nu putem?
De asta au fost făcute.
Deci chiar ne…
Chiar ne omoară.
Sunt defect.
- Distrug tot ce ating. - Nu vorbi așa, ești un om de treabă.
Nici pomeneală.
- Stric tot. - Nu.
Ascultă, eu iau 3.000 de pesos pe ședință.
Aud toată ziua de-astea. „Distrug tot, stric tot.”
Și…
promit că dacă mă scoți de aici, te pun în legătură cu dr. Moya.
E un psiholog strălucit și o să te poată ajuta.
Și tu?
Suntem prieteni. Mă suni dacă vrei să ieșim undeva.
Nu, te rog!
Împușcă-mă pe mine! Nu-i face nimic!
Nu-i face nimic, te rog!
- Da? - Sunt Morales, domnule.
V-am adus tort.
- Tort? - Da.
E ziua mea.
V-am adus tort.
Haide!
Care-i treaba?
Intră!
Gura, dobitocule!
Domnilor…
Bună seara!
Avansați!
- Mișcați-vă! - Înainte! La dreapta!
- Mergi! - V-ați putea pensiona mâine.
Copiii voștri n-ar mai lucra.
Al meu freacă menta de 19 ani. Crezi că ar munci?
Stați! El e cel care m-a lăsat să intru.
Haideți!
Înăuntru!
Liber, intrați!
Pe aici e liftul.
La naiba! Mergeți!
Coborâm pe scări.
ETAJUL 8
Nu. Pe acolo.
Ne-am bate în declarații.
Și chiar dacă ieșiți de aici, nu ajungeți la centrală înaintea noastră.
Díaz!
HELIPORT
Haideți! Urcăm!
Doctore…
Scuze, băieți!
Haideți!
Să ne mișcăm!
Intrați!
Vin.
Doctore, urcă în spate.
Doamne sfinte!
Urcați!
Gata, să mergem!
Díaz, sigur știți să pilotați?
Cursul de pilotare de elicoptere e opțional la școala de poliție.
Pedalele comandă elicea din spate. Maneta, pe cea principală.
Așa e.
- Acum! - Urcăm!
Uite ce am găsit!
Știi cât costă frumusețile astea?
Și pe noi ne pun să ne plătim gloanțele.
- Are piedică? - Da, aici.
- Cum pornim motorul? - Butonul trebuie să fie…
Nu, e model american. Aici e!
Așa, fir-ar al naibii!
Nu uita, rotoarele nu pot depăși 600 de grade.
Nu erau 800?
- Tu n-ai fost la cursul ăla? - Nu, eu am făcut informatică.
Ne-au învățat programare.
- Repede! - Avansați!
M-am băgat pe deep web.
Am cumpărat 10.000 de bitcoini când nu se știa de ei.
Dar am pierdut parola portofelului.
Interesant! Díaz, am putea să-l predăm.
- Nu, stai liniștit. - Vin!
Asta e!
- Doctore! - Da?
Uite, așa o încarci.
Deblochezi și îi dai drumul.
Bine? Ai 24 de proiectile pe secundă.
Avantajul e că dacă ratezi ținta,
te corectezi din mers.
- Da? - Da.
- Bine? - Bine!
Bine!
La ce te uiți, dobitocule?
Încet!
Începe protocolul de decontaminare.
Mai am unul aici!
Câți oameni sunt în centrală?
Sosa!
Nu mișca.
- Să nu mișc? - Execut ordine, atât.
Au zis să trag dacă te miști.
Cunosc oameni foarte periculoși în toată țara.
Foarte periculoși.
Într-o zi o să fii pe stradă și o să te calce un camion.
Sau o să te trezești sub roțile metroului.
Ce-ai pățit?
De ce-mi spui chestiile astea?
Îmi plătesc totdeauna impozitele la timp.
Tu ești plătit din taxa mea funciară.
Și îmi vorbești pe tonul ăsta pasiv-agresiv,
cu expresia aia de infractor.
Ce-ar fi să tragi aer în piept și să te relaxezi, dragă?
Nu putem lăsa așa chestia aia, e riscant.
E foarte frustrant să vezi același lucru zilnic la știri.
Corupție în stânga, corupție în dreapta.
Te gândești că nu pot fi așa toți bugetarii.
Nu se poate să fie toți niște nesimțiți.
Apoi îi cunoști și vezi că sunt nesimțiți.
E așa de greu?
Închipuie-ți ce țară am avea
dacă te-ai duce la birou
și ți-ai face treaba ca lumea.
PERICOL! SUBSTANȚE RADIOACTIVE
Dă-mi drumul și dacă vrei…
Nu, tacă-ți fleanca!
Ori îți ții gura, ori îți trag un glonț în cap!
Și apoi te îngrop la 200 de metri.
Am mulți prieteni buni în poliție și împreună o să te îngropăm.
- Clar? - Clar.
Fugiți!
Oprește dracului!
INTERSECȚIE PERICULOASĂ
Trage!
- Ce? - Trage!
- Pentru știri, frate. - Să vedem ce zic ai mei.
Dle comisar…
Acum am aflat ce se întâmplă. Au acționat de capul lor.
Mi-au încălcat ordinele.
O să-i pedepsim exemplar. Ce ziceți?
Dați-mi voie, domnule.
Urcați!
Dă-i drumul!
Datorită lor, am dejucat o operațiune internațională periculoasă.
Mereu le-am zis băieților mei să-și urmeze intuiția.
Un polițist bun trebuie să-și asculte instinctul.
Nu, totul e în regulă. Da.
Ar trebui să alegem o zi. Sigur.
- Scuză-mă, ești Díaz? - Da.
- E totul bine? - Da.
În fine, e ciudat. Dar e bine.
- Ciudat? - Ce părere ai?
Tipul ăsta lucrează de peste zece ani în serviciile de informații,
iar acum înființează o agenție internațională de securitate.
M-a pus să-i povestesc cu lux de amănunte tot ce s-a întâmplat
și nu i-a venit să creadă.
M-a întrebat dacă n-am vrea să ne implicăm.
În ce să ne implicăm?
Recrutează oameni din diverse domenii
pentru niște echipe independente de doi-trei oameni.
Aici am interveni noi doi.
Ne-ar antrena între șase și opt luni.
Ca agenți, vrei să spui?
Da.
Mă bucur mult pentru tine, Díaz. E o mare ocazie profesională pentru tine.
Dar eu am viața mea.
Cam haotică în momentul ăsta, dar…
N-am ce căuta în domeniul ăsta.
Ce antrenament ar fi? De tir?
De tir și de tot restul.
Arte marțiale, limbi străine, scufundări, parașutism.
Agențiile astea fac treburi murdare în toate țările, să nu ne amăgim.
Sigur, dar vor continua să existe și cineva trebuie să lucreze acolo.
Nu le-ar strica doi tipi ca noi în interior.
N-am reușit niciodată să arunc o piatră și să sară așa.
Totul e cum ții piatra.
Trebuie s-o ții așa: cu arătătorul și degetul mare.
Ce e?
Nimic.
Tipul m-a întrebat dacă ești agent CIA sau Mossad.
Felul cum ai reușit să intri în clădire, ai ieșit pe pervaz și ai intrat pe geam,
cum ai tras cu arma…
i-a dat cu virgulă.
Și când termini antrenamentul, îți dau o misiune sau cum se face?
Nu ești, nu?
- Ce anume? - Spion.
Termină, Díaz!
Dacă ai făcut toate astea ca să-i prinzi pe nemernici,
tot respectul.
- Dar vreau să știu adevărul. - Despre ce vorbești?
Ești spion străin? Da sau nu?
Da sau nu? Ești sau nu?
Da sau nu?
Încă nu.
Cum ziceai s-o țin?
Cu arătătorul și degetul mare.
Subtitrarea: Georgeta Huzum