Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
EN TID FÖR TAPPERHET
-Läget, killar? Allt väl? -Japp.
Kom igen.
I tid, precis som det ska vara. Titta.
-Skåpbilen, då? -Den är skitbra.
Går fint i 110 kilometer i timmen. Stadiga hjul.
Och den där, då?
-Här. -Byter ni ut den mot en full?
Nåt sånt.
-Och ingen får reda på det? -Förhoppningsvis inte.
-Ta den. -"Förhoppningsvis."
-Flytta på den. -Montero! Kom hit.
-God kväll. Kan vi sätta oss? -Sätt er.
-Tack. -Har ni ätit?
Ja, vi åt längs vägen.
När skåpbilen var lastad?
Ingen fara. Vi höll koll på den genom fönstret.
-Så allt är lugnt? -Jadå.
Inte ens våra fruar vet nåt.
Vi sa att vi skulle åka och be till Sankt Judas.
Ingen här eller på fabriken vet nåt om det här, va?
Nej, ingen. Vi gjorde det snyggt och hade gott om tid.
Casasola förflyttades för en månad sen.
Han kom från Bajío och hade en kopia av nycklarna.
Allt sköttes snyggt och tyst, som ni önskade.
-Okej. Toppen. -Visst.
Då så, killar.
-Betalningen kommer nästa vecka. -Tack så mycket.
Och du? Har du berättat för nån? Du är så tyst.
-Jag har inte sagt nåt. -Säkert?
Ja.
Har du inte sagt till nån att du tjänar storkovan?
-Inte till nån. -Inte till nån kompis? Nån kollega?
-Nån tjej? -Nej.
Perfekt.
Ta det lugnt. Slappna av, det är ingen fara.
Ta ett djupt andetag. Andas.
-Jag vill bara att du berättar om nån vet. -Ingen vet nåt, Solares. Ingen.
-Varför säger du inte att nån vet? -För att ingen vet!
Jag vill att du ljuger för mig. Ljug för mig.
Se vad som hände din kompis. Han sa att ingen visste nåt.
Och vad hände? Han dog.
Men ingen vet nåt, Solares. Jag svär på mina barn. På mina barn.
Snälla, jag svär!
Det jag vill att du ska förstå är att om du säger att ingen vet nåt
försvinner alla lösa trådar om jag dödar dig.
Men säger du att du har berättat för nån kan jag inte döda dig.
Du fattar, va?
Ja.
Jag har berättat för nån.
-Har du? -Ja.
Jag tror inte på dig.
Nej! Solares, snälla! Snälla! Nej!
Kom in.
God morgon, kommissarien.
-Den tar nog slut nu. -Viken match det var i går kväll, va?
Försök inte smöra, Montijo. Vad har ni?
-Inte mycket. Tre bilstölder… -Skippa det självklara.
Visst. Några killar bröt sig in och länsade en kvinnas lägenhet.
-Blev hon skadad? -Inte så mycket.
Ge Gómez det.
På en nattklubb i centrum spöade två typer upp en minderårig.
Han dog tyvärr på sjukhuset av inre blödningar.
Herregud.
Klubbägaren betalar oss varje månad. Han vill prata med er.
Jiménez får ta det men måste kolla med mig först.
Slutligen har frun till en militäranställd anmält sin make försvunnen.
Tydligen åkte maken till Sankt Judas tempel med en vän.
-Han kom aldrig hem. -Prata med Ugarte… Där är han. Ugarte!
-Kommissarien? -Montijo ger er en rapport.
-Ett försvinnande, två militäranställda… -Ursäkta mig, chefen.
Får Díaz nåt?
-Hur så? -Har ni inte hört?
Hört vad då?
Díaz är ett vrak.
Han kom på sin fru med en annan kille. Hon har haft en affär i ett halvår.
Så om ni kan ge honom nåt… Ni vet, arbetsterapi.
Visst. Men klarar han av att jobba?
Han tar sömntabletter,
men vi kanske kan göra som vi gjorde med Gómez när hans grabb dog.
Vi låter en psykolog följa med honom.
Jag hör med domaren om det finns nån tillgänglig.
Vi var överens om nåt annat. Ja, jag vet.
Sa inte domaren att jag kunde hålla tal på Colegio de Bachilleres?
Eller jobba med barn med funktionsnedsättningar?
Tack.
Polisstationer är farliga platser. Folk blir kidnappade där.
Jo, de kidnappar folk. Det är rena djungeln.
Visst.
Så samhällstjänsten hjälper mig med min villkorliga avstängning.
Jag sonar brottet genom att ge tillbaka till samhället genom mitt yrke.
Då stryks brottmålet.
-Varför polisen? -Jag vet inte.
-Jag blir orolig. Vad vill de? -Ingen aning.
Jag ska väl behandla en polis eller nåt.
Oroa dig inte. Jag tar mig ur det på nåt sätt.
Din mamma ringde för att kolla att vi åker i dag.
-Åker vart? -För att fira pesach.
Är det pesach?
Tiden går fort, Diana. Ett ögonblick.
Jag kan beställa nåt om du vill, så äter vi här tillsammans.
-Okej. Visst. -Det är okej om du inte vill det.
-Jag vill det. -Nej. Jag hörde hur du sa det.
-Slappna av, jag vill det. -Men du känner inte för det.
Älskling, jag vill att du beställer mat och att vi ska ha det trevligt. Okej?
Oroa dig inte, det blir bra.
Dr Silverstein, ni dömdes för att ha…
Jag körde på en kvinna.
Det som hände var att hon kastade sig framför bilen.
Hennes barn stämde mig. Inget hände henne.
De tog min bil, mitt registreringsbevis och min psykologlicens.
Och domaren dömde er till samhällstjänst.
Ja. Jag vill bara veta exakt vad ni har i åtanke.
En av våra utredare går igenom en tuff period.
För några dagar sen fick han reda på att hans fru levde ett dubbelliv.
Med en annan man?
Nej, hon klär ut sig på natten och bekämpar brott.
Ja, hon hade en annan man. En av hennes kollegor.
-Han tog dem på bar gärning. -Okej, en…
Ni ska jobba med kriminalassistenten och hjälpa honom tillbaka till jobbet.
-En sorts… -Arbetsterapi.
Hör på, kommissarien.
Jag har en vän som är en fantastisk parterapeut.
-Hon skulle vara perfekt för det här… -Nej. Det här är bara mellan er två.
Och ni tror inte att vi kan hitta en annan lösning på problemet?
-Mutar ni mig, doktorn? -Nej…
Vi kan utöka er samhällstjänst med fler timmar.
Känner ni till Xochiaca-tippen? Där finns det skräp att plocka.
Absolut inte. Jag skulle aldrig föreslå nåt sånt.
Jag menade nåt annat, okej?
Saken är den att Díaz är son till en av mina bästa vänner.
Han var som en bror för mig, så det här är viktigt för mig personligen.
Är han medveten om att ni anlitar mig?
Jag nämnde det. Titta, där är han. Díaz!
-Tjena, grabben! Hur är det? -Hur är det, kommissarien?
-Hur är det? -Fantastiskt nu när jag ser dig.
-Montijo. -Díaz. Hur är det?
Det är bra. Tror jag.
Díaz, jag vill att du träffar dr Lieberman.
Silverstein.
-Trevligt att träffas. -Ja.
-Hur som helst, Silverman… -Silverstein.
-Det är Silverstein. -Ja. Han är från stan.
Han är psykolog.
Tanken är att han ska följa dig i jobbet.
-Montijo ger dig ett fall… -Vad menar ni? Följa honom?
Säger ni att jag ska åka med honom i polisbilen.
-Det är farligt. -Vanligtvis inte. Det är bara rutinarbete.
-Diaz är en av våra bästa… -Chefen?
Det behövs inte. Han har rätt.
-Det här är löjligt, jag… -Självklart.
-Jag mår bra. -Han verkar må bra.
Slappna av.
Vi hittar en lösning på det här, okej?
Titta mig i ögonen.
Det är ingen tragedi om det finns en utväg.
Så fort vi inser att det finns en väg ut
slutar nuet kännas så tungt.
Jag tror att ni redan har bra kemi.
Okej…
Ska vi börja? Vill du berätta vad som hände?
Min fru. Vi har varit tillsammans i nästan fyra år.
-Hon har träffat en annan man. -Okej. Vad är problemet?
Har du aldrig varit otrogen?
-Jo, ett par gånger. -Har du berättat det för henne?
-Nej. -Varför inte?
-Det är inte lätt. -Självklart inte.
Men det är därför jag vill att du berättar hur allt det här får dig att känna dig.
Hur får det mig att känna mig? Orolig.
Det är rött.
Dra åt helvete, din jävel!
Kallade du henne åtminstone alla öknamn du kom på?
-Nej. -Jaså? Varför inte?
-Det vore meningslöst. -Eller var det för att du var rädd?
Rädd? Det värsta har redan hänt.
Om det redan har hänt borde du kunna sova utan tabletter.
Eftersom det värsta har redan hänt. Men jag tycker att du ser panikslagen ut.
-Vet du vad panik är? -Nej, vad?
Panik är känslan att det du fruktar allra mest är på väg att hända.
Hallå!
Och vad är det jag fruktar allra mest?
Det är just det vi måste ta reda på tillsammans.
-God dag. -God dag.
-Hur är det? God dag. -God dag.
Där borta.
Hur är det? God dag.
-Tack för att ni tar emot oss. -God dag.
Jag har bara tre frågor.
-Är ni säkra på att de åkte ensamma? -Ja, absolut.
De kan inte ha dragit med andra kvinnor? Vänner? Älskare?
Montero är lugn av sig.
Jag känner knappt Casasola. Han förflyttades hit från Bajío.
-Och ni har kontaktat fabrikerna? -Självklart. Det hör till mitt jobb.
-Alla detaljer kan hjälpa oss. -Visst.
Sidoverksamheter. Försvunna vapen, sprängmedel eller annat.
-Visst. -Jag lämnar mitt nummer ifall…
Äsch. Har du ett papper?
-Javisst. -Nåt att…
Perfekt. Tack.
-Stryk mitt nummer, tack. -Ursäkta?
Vad sa ni?
Mitt nummer står där.
-Ifall ni behöver kontakta oss. -Tack.
Allt står där.
Ursäkta mig, mina herrar. General Valdés tar emot er nu.
Bra.
-Tack för allt… -Santos.
Santos.
Så här är det: Casasola sa till sin fru att de skulle ta Monteros bil,
och Montero sa till sin fru att de skulle ta Casasolas.
Båda bilarna står parkerade vid hemmen. Hade de tillgång till nåt militärfordon?
Nej. De hade ingen tillgång till militärfordon.
Allt väl?
Ursäkta mig.
Finns det nån koppling till vapenhandel?
Ursäkta?
För några dagar sen läste jag i La Jornada att många militärer i Mexiko
har koppling till vapenhandel.
Inte alla, förstås. Bara några. Det är allt.
Nej. Ingen koppling till vapenhandel.
Men för helvete! Lyssna nu, för fan!
Har de betett sig konstigt? Har det förekommit märkliga telefonsamtal?
Inga märkliga telefonsamtal.
Bra.
Och den nazisten stirrade på mig och dömde mig.
Och du lämnade mig där, helt sårbar. Jag såg ut som en idiot.
-Du hade rätt. -Om vad då?
Om att jag inte hade förolämpat henne tillräckligt.
Men nu känns det bättre.
Varför tror du att du inte hade förolämpat henne tillräckligt?
Varför sa vi att det värsta inte hade hänt än?
Hon var otrogen men lämnade mig inte.
Om du förolämpar henne kanske hon drar, va?
Och din panik har en direkt koppling till en rädsla att bli övergiven.
Vilken barndomshändelse har det koppling till?
När min mamma lämnade min pappa för att han hade fått sparken?
Där har vi det.
Det är en nyckelhändelse, Díaz. Vi har gjort framsteg.
-Vad jobbade din pappa med? -Han var också polis.
Se där. Varför fick han sparken?
Han blev påkommen med att sälja konfiskerade hushållsapparater.
De anklagade din pappa för korruption. Hur gammal var du då?
Runt 13, 14 år gammal.
Det är stort. Puberteten kommer, du utvecklas.
Och precis när du är på väg att bli en man
rasade din pappas manlighet samman under vems ogillande blick?
-Min mammas? -En kvinna, Díaz!
"Ingen kvinna kommer att älska mig."
"Jag är värdelös som man."
Och det ihop med de vanliga manliga hjärnspökena…
"Hon lämnade mig eftersom hennes älskare är bättre i sängen."
"Hon lämnade mig för att han är uthålligare än jag."
"Hon lämnade mig för att hans erektion är hårdare än min…"
Nej!
Jävla svin! Du körde på min bil, din jävel!
Stanna, din jävla idiot!
Díaz, du körde precis på nåns bil.
-Det lät värre än det var. -Nej, Díaz, du körde in i bilen.
Det är lugnt. Slappna av.
Om du säger det… Du är ju polis.
-Okej. Tack så mycket, Díaz. -Tack. Äntligen kan jag vila lite.
Jag tänkte faktiskt ge dig mitt kort. Här är mitt telefonnummer.
Om du behöver nåt, ring mig. Jag brukar vara uppe sent.
-Hoppas att jag inte är till besvär. -Ingen fara.
Är det där din pappa?
-Ja. -Vad fint. Då så.
Jag minns att jag skämdes för honom.
När han fått sparken satt han i joggingbyxor, orakad.
Jag bråkade med honom hela tiden.
-Ja. -För jag ville förändra honom.
Jag borde i stället ha gjort det bästa av tiden jag hade med honom.
Tyvärr måste vi avsluta nu, Díaz. Men det finns helt klart nåt viktigt här.
-Jag frågade aldrig var du bor. -Jag? I Satélite.
Jag ska inte dit nu. Jag bor på ett hotell i Tlalpan.
Jag vill inte åka hem.
-Okej. -Inte efter allt jag sa till Mónica.
Visst.
-Vi ses i morgon. -Se till att vila lite.
Var ska du äta middag?
Hallå!
-Hej! -Hej, älskling.
-Hur står det till? -Det här är Diana.
Och det här är kriminalassistent Díaz.
Du nämnde inte ditt förnamn.
-Cameron. -Cameron Díaz.
Hördu…
Jag skojar. Det var ett pappaskämt.
-Alfredo. -Kom, Alfredo.
-Trevligt att träffas. -Känn dig som hemma, Alfredo.
Det är ett 1800-talshus med ett kontor. Känn dig som hemma.
Jag ville bjuda honom på middag. Han har det tufft.
-Vi gör nåt en annan dag. -Mariano, varför gör du så här?
Var inte arg.
Och var inte så tillgiven mot mig. Han är lite sårbar och extra känslig.
Jag vill inte att han blir nedstämd.
Älskar dig.
Gillar du klassisk musik, eller ska jag sätta på nåt annat?
-Det du brukar lyssna på går bra. -Okej. Kom in.
-Ursäkta mig. -Självklart.
-Vad är det här? -Det är på Peña de Bernal.
Jag tog den på vår senaste resa. Var det för tre år sen?
Tre år. Jag älskar bergsklättring.
Det ser farligt ut, men han är bara en och en halv meter över marken.
Han låtsas vara modig, men han är min nallebjörn.
Ska vi äta?
Försiktigt, det är beskt.
-Ja, det är det. -Det äts till minne av när vi var slavar.
Under andra världskriget?
Det också, men nej, i Egypten.
För 5 000 år sen när vi byggde pyramiderna.
-Vi byggde dem inte. -Jo.
-Det finns inga bevis. -Vi bråkar inte om det.
-Tråka inte ut honom med historia. -Historia är fascinerande. Eller hur?
-Matzoboll? -Ja, tack.
Tack.
-Jättegott. Tack. -Det gläder mig.
Tack.
Vem hade kunnat ana ett sånt här möte?
Jag kan säga att jag har en polisvän. Du kan säga att du har en judisk vän.
Det finns många fördomar mot poliser, va?
Ja. Det är kanske inte direkt fördomar. Det förekommer mycket korruption, va?
Diana.
Det finns alla sorter. Men med lönerna de betalar…
Läkare och lärare tjänar också lite och blir inte korrupta.
-Diana. -De bär inte vapen.
Om jag styrde skulle jag höja polislönerna direkt.
Man vill ju inte att nån med pistol ska vara missnöjd.
-Sant. -Sant.
-Bollarna är jättegoda. -Eller hur?
Tack. Jag beställde hem dem.
Vad har du gjort i dag?
Inget. Jag var till tandläkaren.
-Hur gick det? -Sådär. Jag behöver en rotfyllning.
-Åh, nej. Det gör riktigt ont. -Sen sökte jag jobb.
Företaget Diana jobbade på stängde för några månader sen.
-Hon är revisor och söker jobb. -Ja…
Hur är det, Díaz?
Det är bra.
Jag ska spela padel med Sandra och Alexis på torsdag.
Säkert att du mår bra, Díaz? Du verkar lite stressad.
Nej.
Din fru är otrogen mot dig.
-Va? Vad menar du? -Att din fru är otrogen, doktorn.
Va? Hur kan hon vara otrogen, Díaz? Nej.
-Är du otrogen? Ja eller nej? -Jag vet inte vad…
-Vad är det du säger, Díaz? -Är du det?
Lugn… Vad är det med dig? Är du galen, Díaz? Lugna dig.
-Är du otrogen? -Hallå!
Hallå! Okej, Díaz, lugna dig. Okej, nu lugnar vi ner oss lite.
Díaz. Du. Se mig i ögonen.
Du projicerar. Du pratar inte med henne, utan med din fru.
-Díaz! Du! -Nej.
-Nej… -Díaz!
-Lägg ner pistolen. -Är du otrogen? Det är en lätt fråga!
-Lägg ner pistolen. -Det är en lätt fråga.
-Är du otrogen? Ja eller nej? -Ja!
-Va?
-Ja, ja, ja, ja! -Vad menar du?
Det är sant, men jag älskar dig. Jag svär.
-Vad menar du, Diana? -Det är bara det…
-Det var inte meningen, förlåt. -Varför är du otrogen?
Prata tydligt. Det låter som en tungvrickare.
Jag trodde du var med nån annan!
När skulle jag ha tid med det? Jag träffar patienter hela dagen.
På litteraturkursen analyserade vi Madame Bovary.
Och kursledaren sa att hon var en väldigt modig kvinna.
Hon var modig för att hon levde i ett annat århundrade, Diana!
Kvinnor var förtryckta då och var inte otrogna mot sina män.
I dag är alla kvinnor otrogna. Så vet du vad? Du är helt ordinär!
-Vänta, nej. -Jo.
Är du dum, eller? Hur kunde du göra nåt sånt?
Vem var det?
Ledaren på en litteraturkurs som den där dumma kvinnan går på.
Hur kom du på det?
Hon tog för lång tid på sig att besvara en enkel fråga.
Och hon har inte på sig sin ring. De gör alltid så.
Vi är inte gifta, Díaz. Vi har inga ringar.
Ta mig härifrån, är du snäll.
-Mariano… -Prata inte med mig.
Vilken subba.
Jag förstår inte. Hur…
-Jag har också varit en idiot. -Varför då?
Jag har försummat relationen under de senaste åren.
Jag har varit upptagen med mitt arbete.
Jag åkte på 20 konferenser ensam, och hon har rätt.
-Hon har rätt. -Tycker du det? Hon var otrogen mot dig.
Än sen?
Jag har också gjort dumma saker och tycker inte att de är så allvarliga.
Varför skulle jag spela macho?
Nej, visst, men grejerna du har gjort är väl allvarliga för henne?
Jo.
Så om jag bara visar lite mognad och får lite distans
borde väl inte det här vara en tragedi?
Det är vad du tänker, inte vad du känner.
Ja, men det allra viktigaste är vad du tänker, inte vad du känner.
Och sanningen är…
Jag vet inte vad jag känner, Díaz.
Såja.
Såja. Släpp ut det. Precis så. Gråt ut!
Gråt, grabben. Gråt som en man!
-Vilken subba. -Ja, en riktig subba.
Jävla subba.
Díaz, hör du mig?
-Díaz, här. Jag hör. -Vilken subba.
Vi har två kroppar i en skåpbil i Tláhuac. Det är kanske männen du letar efter.
Uppfattat. Jag är på väg.
RÄTTSLÄKARE
Här. Här är det.
Det är dina killar, Díaz!
Vi får meddela deras fruar att deras dryckesdagar är över.
Kommissarien.
De dumpade den i den djupaste delen. De jävlarna visste vad de gjorde.
Om man inte försökte rensa bort...
-Vad heter de? -Vattenhyacint.
-Va? -Vattenhyacint.
Då hade vi inte hittat den.
-Se upp. -Ursäkta.
Vad tror du?
De kanske försökte slakta skåpbilen och misslyckades.
Eller så sålde de vapen på svarta marknaden.
Vem vet?
Hur går det med doktorn?
Bra. Han håller ordning på mig.
Hur känner du för att fortsätta utredningen?
Det blir perfekt.
Kommissarien!
Vad vet vi mer om bilen?
Den hade ingen nummerplåt, men vi har motornumret.
De kollar registren.
Titta. Det där är inte originallåset. Den är stulen.
Vi måste be dr Apolonio Ramírez skicka rapporten i morgon.
-Och meddela mig allt ni hittar. -Visst.
LYXSVITER
Okej.
En ren säng, fräscha lakan.
En dusch och lite vila. Eller hur?
God kväll.
-Dina nycklar. -Tack.
-Vem är det här? -En kollega.
Jäkla snutar.
Här. Ta en sån här. Förresten, ta båda.
Upp nu. Kom.
Du kommer att sova gott på dem.
-God natt. -God natt, Díaz.
Om en halvtimme ska jag till rättsläkaren. Följer du med?
-Blir det inte för mycket för mig? -Nej då. Du kommer att älska det.
Kulan gick in i bakhuvudet och ut genom framsidan av halsen,
och rispade insidan av vänster vad.
I Casasolas handflator fanns partiklar av ett järnhaltigt material, järn eller bly.
Han hade nog hanterat nåt tungt under en längre tid.
Vår kompis Montero blev skjuten mot väggen eller golvet.
Kulan gick in i höger tinning och stannade sen vid en kindtand.
Kulan var skadad och är skickad till labbet.
De har rapporten klar klockan tio.
Du är ny, va?
Nej, han är en kompis som är lite nere. Vi tog en promenad.
Trösta dig med att du har färre problem än de här två.
Nästa!
God morgon.
God morgon. Jag är här för att hämta rapporten om Casasola och Montero.
Den kom för en halvtimme sen. Sånt här tar tid. Ni får vänta.
Okej.
Utanför?
Jag borde träffa patienter.
Men när jag mår så här vill jag inte träffa nån.
Jag kanske borde ringa dem och berätta det, va?
Eller också skiter jag i det.
De brukar bryta ihop, men i dag är det jag som gör det.
Vill du testa?
Jag?
Knappast. Du är galen.
Det känns som i Dödligt vapen!
-Eller hur? -Ja!
Okej, kaliber .40. Åtta skott, automatisk.
Effektiv räckvidd 35 m och räckvidd upp till 120 m.
-Perfekt. -Stick in ett fullt magasin.
-Ja. -Osäkra vapnet.
Mata in en patron i loppet.
Höger hand på greppet.
Stöd med andra handen. Böjda armbågar.
Inget finger på avtryckaren, för säkerhets skull.
Om jag faller skjuter jag inte ihjäl mig.
-Okej. -Bra.
-Sikta på fienden. -Jag har inga fiender.
-Wow. -Ja.
Jag hjälper dig.
-Okej, din tur. -Visst.
Stick in ett fullt magasin. Osäkra vapnet.
Mata in loppet…
-En patron. -En patron.
Ena handen på greppet.
Jag böjer knän och armbågar utifall att jag faller.
Jag skjuter.
Tre träffar på tavlan.
-En på målet. En bra början. -Riktigt bra.
Du drar åt vänster. Ser du? Det är enkelt att åtgärda.
Vilket håll drar du åt?
-Vad då? -Det andra skottet är inte på tavlan.
Det är där. Jag träffade samma ställe två gånger.
-Ville ni inte ha en rapport? -Ursäkta!
Ska vi gå?
Skjutvapen, en .38 Smith… Okej.
-Det är rimligt. En .38 Special. -Varför är det rimligt?
Vad händer när man avfyrar en pistol? Hylsan matas ut. Vad är hylsan?
Bevis. Du vill inte lämna några bevis.
Med revolvrar stannar de i trumman. Det är svårare att spåra.
Men det är väl en bra ledtråd?
Det finns runt 750 000 personer som äger en .38 Special.
På svarta marknaden kan man hitta dem för under 3 000 pesos.
-Díaz, hör du mig? Díaz. -Jag kommer.
-Ja, Montijo? -Du hade rätt. Skåpbilen var stulen.
Den försvann vid Chabacano för två veckor sen.
-Vilken sida? -Vet inte. Där Eje 3 börjar.
Den vägen går in till centrum.
Stals den när den stod parkerad eller var det en bilkapning?
-Den stod parkerad. -På dagen eller natten?
-På dagen, vid tretiden. -Tack, Montijo.
Ingen orsak, Díaz.
-Vart ska vi? -Till Tepito. Vi ska hälsa på en vän.
Hur är det? Mår du bättre?
-Vi får se. -Okej. Då får vi se.
-Röker du? -Nej, tack.
Vad gör du?
-Röker. -Ja, men det är ju marijuana.
-Än sen? -Du är polis, Díaz.
-Än sen? -Marijuana är olagligt.
Du har alltså aldrig rökt gräs.
Det spelar ingen roll om jag har rökt. Det handlar inte om det.
Vi åker i en polisbil och borde föregå med gott exempel.
Då föregår du med gott exempel. Toppen.
Hur vet du att jag aldrig har rökt? Du känner inte mig.
Då skulle du inte vara så dömande.
Okej, ge hit. Jag är ändå helt förstörd.
Det här är galet. Mitt på blanka dagen.
Du måste svälja röken och hålla kvar den ett tag.
Du är ju helt otrolig. Du kör mot rött, du röker gräs.
-Hur länge? -Så länge du kan. Andas ut långsamt.
MIDJEKRYMPARTE
De tror visst att vi är dumma?
"Midjekrymparte." Ett te som krymper midjan.
Det är galet hur reklam försöker lura en.
Lyssna på det här.
Din tjej bedrar dig, men du vill inte bli lurad av reklam.
Det gäller oss båda.
Det har ingen effekt på mig.
Jag är verkligen jättehungrig.
Läget, mannen?
Hej. Vi har fortfarande oavslutade affärer.
-Det var längesen! -Hallå, tunnis.
Superbilligt. Köp ananas!
-Jag är hungrig, Díaz. -Vi ska träffa min vän och sen äta nåt.
-Vem är din vän? -En biltjuv.
En biltjuv? Om du vet att han stjäl bilar, varför sitter han då inte i fängelse?
Där skulle han inte ge oss information. Jag syr inte in mina vänner.
-Där? -Vad då? Lita på mig.
Du kommer att sabba handen. Höj garden. Jabba.
Avsluta med en krok. Okej? Slå den.
Okej, bra.
-Ja? -Jag vill träffa Revisorn.
-Det finns ingen revisor här. -Wazowski, lägg av. Öppna.
-För helvete… -Vem fan är det?
-Hej. -Jävlar!
-Nej! -Kom hit, din jävel.
Vart fan ska du?
-Kom här, din jävel! -Det räcker!
-Ja, ja. -Okej.
-Kom igen! -Bossen!
Lugna er! Han är en kompis. Sänk vapnen. Ner med dem.
-Okej? -Fortsätt gå.
-Jag vill bara snacka lite. -Okej. Här borta.
Jag kan inte tro det. Den här idioten flyttade bollarna.
Ingen fara, de låg precis här. Jag kollade ordentligt innan jag tog dem.
Så där.
Vill du ha läsk? En öl?
-Kan jag få en Tehuacán, tack? -Vatten blir bra åt mig.
Vem är han?
-Min psykolog. -Ursäkta mig.
Hör på.
En Kangoo-skåpbil försvann för två veckor sen längs Eje 3 vid Chabacano.
Jag har bara jobbat med import i två år. Enbart import.
Visst, spela dum.
-Passa dig, jag syr in dig. -Jag ljuger inte.
Vet du mycket de betalar för en sån skåpbil?
Och hur mycket de säljer den för? Ett påslag på 1 000 %.
-Och polisen ska smörjas. -Ja, jag vet.
Så vem fan stal den mitt på blanka dagen?
Colombianerna. De jävlarna.
Vi krossade dem tre gånger, och de kommer ändå tillbaka, som löss.
Vänta. Chucky!
Ta reda på vem som tog en Kangoo vid Chabacano, Eje 3. Sätt fart!
Vem ska jag fråga?
Hur ska jag veta det?
Du har jobbat på gatorna sen du var 15
och vet inte vem du ska fråga om en jävla skåpbil? Kom igen!
Du, raring. Varför tar du inte och kör upp fingrarna i röven?
-Det är lugnt. Tack. -Va?
-Var de dina. Förlåt, jag såg inte det. -Såg du inte det?
-Jag är med Díaz. -Vad spelar det för roll?
Varför måste vi vara så fientliga när vi alla kunde vara kompisar?
-Läget? Det är Marcos. Chucky. -Läget, Chucky?
Revisorn vill att jag ska ta reda på vem som stulit en beige Kangoo.
-Var? -Eje 3 vid Chabacano. Jag kollar. Vänta.
När var det?
Vem sa att skåpbilen var beige, din skit?
-Han sa det. Var den inte beige? -Jo, men det sa jag inte.
Han nämnde inte färgen.
Kan jag inte veta nåt utan att veta hur jag vet det?
-Försöker du få mig att se dum ut? -Kom igen.
I tre år har den här handen närt dig, din jävel.
Och nu startar du eget? Otacksamma lilla tjuv.
När din hand mig? Du får 50 000 för en skåpbil och ger mig 10 000.
Din snåla jävel. Tror du att jag kan utföra mirakel?
-Jag tar alla riskerna. -Vem i helvete kallar du snål?
Det var inte meningen att ljuga.
Killen var min kund innan jag träffade Revisorn.
Skåpbilen var ett snabbt jobb.
-De betalade kontant. -Hur känner jag igen honom?
Han heter Óscar.
Allt sköts via telefon. Han är den som ringer.
Jag vet inte ens vad han gör. Varför vara nyfiken?
-Var lämnade du bilen? -Jag bytte bara lås och tändning.
Jag lämnade den vid korsningen mellan República del Salvador och Bolívar.
-Mitt emot en militärbyggnad? -Jag vet inte.
-República del Salvador och Bolívar. -Betalade han dig?
Ja, när han anlitade mig. Sen såg jag honom inte mer.
-Var såg du honom inte, Chucky? -Jag sa ju att jag inte träffade honom.
Nej, du sa: "Jag såg honom inte mer."
-Så du såg honom innan. Jag frågar var. -Vad då? Jag fattar inte.
Men för helvete!
Spela inte dum. Jag känner inte dig, men du verkar lite trög.
Visa lite respekt. Var träffades ni innan du tog jobbet?
På ett skaldjursställe.
-Ni träffades några gånger. -Några gånger? Va…
-Nej! -Det räcker.
Lägg av!
Varför tar ni inte bara mina fingeravtryck?
Sen kan ni hitta killen. Jag vet inget.
-Sätt fart, Chucky. -"Sätt fart, Chucky."
I andra länder sätts man i vittnesskyddsprogram.
Man får en bättre deal där. En tjej, ett hus, en fin familj.
Ser du honom?
-Han är inte här. -Då väntar vi, Chucky.
Vad är det, Chucky?
-Jag bara… -Är allt som det ska?
Det är lugnt.
Tack.
Vad är det?
God dag.
-Ja? -Har ni tid att prata lite?
Visst, varför inte?
Tack.
-Hur står det till? -God dag.
Jag jobbar för polisen.
Jag följer upp en stulen skåpbil som vi har hittat i Tláhuac.
Det var två kroppar i den. Och spåret förde oss hit. Till er.
Va? Hur kommer det sig?
-Det är vad vi vill veta. -Jag har inget med det att göra.
-Ingen fara, vi har väl inte bråttom? -Nej.
Vi reder ut det här. Vad sysslar ni med?
-Just nu dricker jag kaffe. -Ja. De har gott kaffe här.
Vad jobbar ni med?
-Jag är arbetslös. -Ni skojar.
-Vad heter ni? -Carlos.
Kan jag få se legitimation?
-Jag har inte min plånbok med mig. -Inte?
-I så fall får ni följa med oss. -Va? Varför då?
-Ni samarbetar inte. -Tvärtom.
-Ni två borde identifiera er. -Självklart.
Här.
ALFREDO DIAS – POLIS
-Varsågod. -"Alfredo Díaz…"
-Och ni? -Det är vi som ställer frågorna.
Vad är er relation med killen som sitter där borta?
-Vilken kille? -Han i baren.
-Ingen. -Lustigt.
Han är en biltjuv som precis pekade ut er som köpare av bilen vi hittade.
Ja… Vad är det här?
Åh, gud.
Jösses. Hur ska vi hantera det här, då?
"Lisandro Prada." Vad är Camarasa? Ni var väl arbetslös?
Han pratar inte.
Så ni pratar inte?
Jodå.
Gå tillbaka till ditt arbete. Låt mig dricka mitt kaffe i fred, okej?
Ursäkta?
-Är du polis? -Díaz, vi går.
Vad sysslar du med? Berätta. Droger? Vapen?
-Vad är Camarasa? -Stick.
-Jag gör dig en tjänst. -Vem är du?
En fråga till, och jag sätter en kula i dig.
Jag skulle enkelt kunna rättfärdiga det.
-Díaz, vi går. -Jag vill bara veta. Vem är du?
Ett ord till, och du åker härifrån i en liksäck.
Du är gripen för trots mot polis.
Och för respektlöshet. Kom igen. Res dig. Lugnt och fint.
Kom igen.
Håll händerna där jag kan se dem. Gör inget dumt.
Kom igen. Stå med särade ben.
Få se vad du har.
Vad har du här?
Titta. En .38 Special.
Sa jag hur Tláhuac-killarna dog?
Kära nån.
-Polis! -Polis!
Polis!
Grip den här mannen!
-Jag är polis! Assistent Díaz! -Gör som jag säger!
-Ner på marken! -Jag är vid underrättelsetjänsten!
-Ner på marken! -Hallå! Vart tror du att du ska?
Händerna bakom ryggen!
Släpp honom! Han har inget med det här att göra!
-Jag tar in alla tre på förhör! -Jag är polis!
-Här är min bricka, för fan! -Sluta!
Allt hände så snabbt och häftigt.
Han identifierade sig aldrig som underrättelsepolis.
Han vägrade legitimera sig och betedde sig som en brottsling.
Han hotade Díaz fastän han visste att han var polis.
"Fortsätt ställa frågor, så hamnar din fru i en bagagelucka."
Såna saker sa han.
Agent Sosa jobbade under täckmantel
med ett fall som jag av uppenbara skäl inte kan berätta mer om.
Det har säkert koppling till de två döda männen.
Och Díaz
ingår i ett nätverk vi utreder.
Polisen är full av korruption,
och regeringen pressar oss att städa upp innan valet.
Vi har haft koll på Díaz ett tag.
Han är inte den enda korrupta polisen i teamet.
Kommissarien.
Korruption, utpressning, kidnappningar, en prostitutionsring. Bilslakt.
Díaz informatör hör faktiskt till ett stort kriminellt nätverk.
Men oroa er inte. Vi förhör honom och släpper honom.
Det blir mer intressant att se vart han leder oss än att låsa in honom.
Däremot ber jag er, kommissarien,
att alla fall som Díaz är inblandad i överlämnas till mig.
-Rättsmedicinska rapporter, labbrapporter… -Ni får dem i morgon bitti.
I kväll.
-Inga problem. -Bra.
Och doktorn kan slippa resten av samhällstjänsten.
-Jag kan prata med domaren. -Jag tar hand om det.
Bra.
Kom till mitt kontor och eskortera två personer härifrån. Tack.
Genast.
Doktorn, i morgon får ni komma och lämna en redogörelse
om allt ni har sett och hört de här dagarna.
-Visst. -Bra.
Mina herrar.
Kommissarien. Doktorn. Det var ett nöje.
Kommissarien är inget problem, men vi får ha koll på psykologen.
Avlyssna hans telefoner och håll dig nära honom.
Han vet ingenting och han fattar ingenting.
Men om du ser nåt misstänkt, få det att se ut som en olycka.
SÄKERHETSAVDELNING
Åtkomst beviljad.
Några fler frågor om kylningen…
God kväll, Díaz.
Jag heter Gerardo Solares.
Du är på underrättelsetjänstens säkerhetsavdelning, vilken jag leder.
Så vi har lite avskildhet här.
Jag vill inte slösa varken din eller min tid.
Jag är upptagen och har saker att göra.
Vi går rakt på sak, Díaz.
Sen en tid tillbaka har jag planerat en specialoperation vi ska utföra i natt.
Jag vill bara veta om du har sagt eller gjort nåt som kan komma i vägen för den.
Jag vet inget om nån operation.
-Jag stal bara en skåpbil. -Säg inget.
-Jag… -Få tyst på idioten.
-Snälla! -Släpp honom!
Du kommer att döda honom!
Helvete.
Díaz.
Finns det nåt jag borde vara orolig för?
Diana! Du skrämde skiten ur mig.
Var har du varit?
-Du svarade inte på mina sms. -Jag var arg. Och min telefon dog.
Var du med nån annan?
Camarasa…
-Var du med en annan kvinna? -Nej, Diana, jag var inte med nån kvinna.
-Hur förklarar du det där sugmärket, då? -Det är ett blåmärke.
En polis fällde mig till marken.
Anrikat uran hålls nedsänkt i tankar med strikta säkerhetsrutiner…
-Var sov du i natt? -På ett hotell.
CAMARASA HÄMTAR KÄRNAVFALL FRÅN LAGUNA VERDE
-Älskar du mig inte längre? -Hur kan jag inte älska dig?
-Du är fortfarande arg. -Ja.
-Se på mig när jag pratar med dig. -Det gör jag.
-Sluta ignorera mig. -Det gör jag inte.
-Du ignorerar mig alltid! -Det gör jag inte.
Se mig i ögonen och berätta vad du tänker.
Jag vet inte.
Jag vet inte vad jag tänker. Jag vill inte tänka mer.
-Jag vill känna. -Okej.
Okej, berätta vad du känner, då.
Jag vet inte…
Inget allvarligt, egentligen, men kanske att…
Vi är kanske inte…
…rätt för varandra.
Vi kanske inte är två halvor av samma frukt.
Du kanske är en halv pitaya, och jag är en halv kiwi. Jag vet inte.
Det är nog Santos. Han har ringt hela eftermiddagen.
-Vem? -Santos.
-Ja? -Silverstein?
-Ja? -Det är Santos.
-Vi pratade om militärmateriel i går. -Ja. Vad är det?
Jag pratade med en vän som jobbar på Bajío-fabriken om det vi diskuterade.
Nån har stulit en R-22-tank.
De tillverkas enbart för kärnkraftverket i Laguna Verde.
"R-22-tank."
De är av bly och tillverkas i enlighet med internationella säkerhetsstandarder.
De används för att transportera uran. Ni bråkar med fel personer.
Uran?
Vet ni vad uran är värt på svarta marknaden?
-Med 500 gram kan man göra en atombomb. -Atom…
Vad menar ni med en atombomb?
Berätta inte att jag sa det här.
Jag hoppas ni hittar de jävlarna som dödade männen.
Hallå?
Vem är det där, Diana?
-Vem då? -Han där, som tittar in.
Vänta lite.
Kan jag hjälpa er? Vad kan jag…
Rör dig inte. Stanna där, Diana.
-Ja? -Hej, doktorn.
Jag är agent Barrera från underrättelsetjänsten.
-Hur kan jag hjälpa er? -Kan vi prata ett ögonblick?
Vad gäller det?
-Får jag komma in? Det tar snabbt. -Vi ska precis äta middag.
Jag blev instruerad att komma och lämnar min redogörelse i morgon.
Ja, visst.
Jag tilldelades det här fallet i dag. Det tar bara två minuter.
Nej, det går inte.
Jag ser hellre att ni ringer mig i morgon, så kan vi bestämma en tid.
Okej?
Visst.
Självklart.
-Ursäkta mig. -God natt.
Diana, lugna dig. Ta fram nåt att binda honom med.
Berätta vem du är.
-Vad gör du? Sikta på honom. -Berätta sanningen.
-Hur länge har du ljugit för mig? -Va?
-Hur länge har du varit spion? -Diana, jag ljuger inte för dig.
Du har ljugit i två månader.
Vad i…
Diana, vad är det med dig?
Det var därför du inte lyssnade på mig.
Va?
Jag vet inte ens vad som är verkligt längre.
-Berätta vem jag bor med! -Allt är verkligt. Lugna dig, okej?
Se mig i ögonen. Andas. Nu andas vi.
Ge mig pistolen.
Långsamt.
Barrera. Hör du mig?
Barrera, hör du mig?
Låt mig svara. Jag kan svara.
Doktorn, det kommer att komma fler agenter. Lyssna på mig.
Du ska upprepa vartenda ord jag säger.
Säger du fel ord eller pausar för länge, så åker du härifrån i en liksäck.
Håll käften, för fan!
Barrera, hör du mig?
Förlåt.
Jag är här.
-Jag är här. -Några problem?
Negativt.
Och doktorn?
-Han äter middag. Inget konstigt. -Han äter middag. Inget konstigt.
-Hur är det hos er? -Vem är det?
Vem är det?
Ordna det här åt mig.
Det är Barrera.
Chucky har lämnat leksaksaffären.
Och polisen?
Han överlever inte natten.
Uppfattat.
"Uppfattat, korrekt, negativt"? Det är inte krig, Barrera.
Håll mig uppdaterad.
Fortsätt gå.
Gå.
-Snabbare. -Jag kan inte.
Håll käften. Skynda på.
Fortsätt gå.
-Hej! -Håll käften.
Svensexa. Ni vet hur folk blir.
Nycklarna. Öppna bakluckan.
-Öppna bakluckan. -Man öppnar där fram.
-Var är din plånbok? -Den är där.
In i bakluckan. Seså.
-Går det bra? -Ja, han mår bra.
Så här ska vi göra. Ring en Uber och åk hem till dina föräldrar.
Använd inte telefonen. Prata inte med nån.
Försök inte kontakta mig. Okej? Allt blir bra.
Du är stressad. Det går över. Förstår du vad måste du göra? Upprepa det.
-Jag ringer en Uber. -Och sen?
-Jag åker till mina föräldrar. -Jag måste åka.
Nej! Vem är du? Du är inte så här.
Tja… Vad kan jag säga, älskling? Jag är inte samme man längre.
Jag är inte sån längre.
Jag måste åka.
Ingen ska göra nånting, förstått?
Díaz sitter i förhör. Ingen lägger sig i. Fallet ligger hos underrättelsetjänsten.
Hallå!
Jag försökte stoppa honom, men han sprang in.
-Backa, López! -Vi måste hjälpa Díaz.
De tänker döda honom. Vi måste till underrättelsetjänsten.
Lugn. Díaz är välbevakad. Inget händer honom.
Nej, det är han inte. Den här mannen är i bakluckan på min bil.
Han försökte bryta sig in i mitt hus och döda mig. De knyter ihop lösa trådar.
De dödade Chucky och ska döda Díaz. Jag hörde det i mannens radio.
Två saker, doktorn. Det här fallet hanteras av underrättelsetjänsten.
Och ert samarbete med det här kontoret är över.
Underrättelsetjänsten? De är ju kriminella, för guds skull.
Brottslingar som agerar i hemlighet.
De tänker stjäla uran från kärnkraftverket.
Montero och Casasola stal en tank åt dem. En R-22 som används för att transportera…
…uran. Okej? Tankarna tillverkas av militären.
Männen dödades för att de visste vad de skulle göra.
Fortsätt prata, och jag griper er.
Varför då? Jag säger ju att de tänker döda Díaz.
Grip honom!
Var det inte personligt? Díaz pappa var väl som en bror för er?
Jag berättar att de tänker döda er vän och ni gör inget?
Grip honom, sa jag!
Alla som lägger sig i blir avskedade med omedelbar verkan. Förstått?
Enskilda personer betyder inte ett skit!
FÖR DIN EGEN SÄKERHETS SKULL, LÅS DITT SKÅP
Jag har en operation på gång. Kommer jag att stöta på några överraskningar?
Díaz, din envisa jävel.
Svara, så att jag kan skjuta dig. Vad väntar du på? Att prinsen räddar dig?
Det här är fel.
-God kväll. -Ja?
Jag är assistent Vargas.
Jag kommer från borgmästarens kontor. Nån lämnade in det här på stationen.
Nån hittade det på gatan, och vi tror att den här personen jobbar här.
Jag vet inte. Det är många som jobbar här.
-Lämna det. Jag tar det till receptionen. -Det går tyvärr inte.
Jag måste lämna in det personligen.
Jag måste också få ett underskrivet kvitto.
-Vänta lite. -Tack, vad vänligt.
Centralen. Jag är här med en polis som frågar…
Jag klarade mig i 42 år. Ett bra liv med många fina stunder.
Jag har nått många mål i karriären. Jag fann kärleken… Eller, jag trodde det.
-Ni kan gå in. -Tack så mycket.
Det här är fel.
-God kväll. -Få se.
Ja, han jobbar här. Min kollega levererar det i morgon.
-Bra. -Jag kan skriva på.
-Ursäkta? -Jag skulle väl skriva på ett kvitto?
-Ja, visst. -Okej. Var är kvittot, då?
Ta bara ett papper och skriv:
"Mottog legitimation nummer X från assistent Vargas",
dagens datum och "Mexico City".
Varsågod.
-Hur går det i matchen? -Den är från förra året.
Tittar du på Youtube?
-Vilka spelar? -Det är "El Clásico".
-Jaha, Chivas… -Var det allt?
Skulle jag kunna få gå på toaletten lite snabbt?
Nej.
-Inte? -Nej.
Varför inte?
Varför släpper du inte in mig? Jag är ju polis?
Det här är underrättelsetjänsten. Du saknar behörighet.
Det är sent. Allt är stängt.
Jag måste verkligen gå på toaletten, så kan du inte visa lite empati?
-Jag måste be dig gå. -Varför får jag inte låna toan?
Låt honom gå på toaletten, din oförskämda idiot.
-Nej, Juan. Endast behörig personal. -Var inte en sån skitstövel.
Släpp in honom om han behöver låna toaletten.
Okej. Du får ta ansvar för det här.
-Tack. -Kom. Lämna din pistol där.
Visst.
Varsågod.
-Tack så mycket. -Ingen orsak.
Du jobbar hela natten för småpengar, riskerar livet, och han svarar dig så där.
Det var vänligt ändå. Det är inte meningen att orsaka problem för dig.
-Lugn. Det är inga problem. -Okej. Vad snällt av dig.
Fin toalett.
Papperet är slut.
-Inga problem. Jag ska hämta mer. -Tack.
Han vet ingenting. Då skulle han redan ha pratat.
Jag tar hand om det.
God kväll.
Har ni sett nåt konstigt häromkring?
Nej. Vad har hänt?
Det är precis vad jag frågar er. Vad har hänt?
Jag vet inte.
Vet ni inte vad som har hänt?
Nej. Vad har hänt?
Är den gripne fortfarande kvar här?
-Var då? -Ja, var? Var annars?
Jag vet inte.
-På säkerhetsavdelningen? -Exakt. På säkerhetsavdelningen.
Jag visste inte att nån gripen förts dit. Jag har inte behörighet dit.
Varför skulle ni ha det?
-Precis. -Ja.
I ett seriöst land borde ni inte ens veta var säkerhetsavdelningen är.
Det är skyltat.
-På tredje våningen? -Nej, jag menar på åttonde.
Vi pratar om olika saker. Jag får be er återgå till arbetet.
Assistenten?
González, hör du mig? González?
González, hör du mig?
-González? -Jag är här.
-Mötesplatsen, på avtalad tidpunkt. -Vi är på väg.
SÄKERHETSAVDELNING
Har du nycklarna?
-Vilka nycklar? -Till personalbadrummet.
-Nej. De är borta. -Vad menar du?
De är borta.
Åtkomst nekad.
"Det blir mycket lättare om du väljer att göra samhällstjänst."
Säkert, din dumma advokat.
Stopp!
Djur?
-Säl. -Säl.
-Fem poäng. Färg? -Vi har en inkräktare.
En inkräktare?
Är ni blinda? Snuten på toaletten. Var är han?
Jag skrev "scharlakansröd". 20 poäng.
Välsignad vare Herren.
Helvete.
Välsignad vare Herren.
Snacka om att ha stake.
-Hallå? -Herr Solares. Morales i receptionen här.
Vi har en inkräktare i byggnaden. Han har polisuniform, men den är nog fejk.
-Är allt bra hos er? -Allt är bra.
-Håll mig underrättad. -Uppfattat.
Hej. Hur står det till?
Jag har jobbat i underrättelsetjänsten i 35 år,
och jag har aldrig sett nåt liknande.
-Får jag komma in? -För all del.
Ursäkta.
-Ska jag stänga? -Ja.
Hör på.
Jag är pacifist, okej?
Jag vill bara att ni släpper Díaz, tack.
Barrera…
Jag glömde säga att jag har Barrera. Men han är på ett säkert ställe.
ENDAST FORDON MED TILLSTÅND
Om ni släpper Díaz berättar jag var Barrera är.
Då förhandlar vi.
Ja.
Var är Barrera?
Jag skulle verkligen föredra att ni släpper Díaz först.
För jag litar inte direkt på er.
Det är klokt. Det är väldigt klokt.
-God kväll. -God kväll.
Legitimationer, tack.
-Område F2, F6 och F8, farligt avfall. -Okej.
Nej, vad gör du? Låt honom gå. Släpp honom.
Jag stannar här så länge du vill. Det är mig du har problem med.
Han vet ingenting, han är inte inblandad. Han är harmlös, för fan!
Harmlös?
Är nån som smiter från en vakt, tar sig förbi säkerhetssystemet
och klättrar in genom fönstret till säkerhetsavdelningen harmlös?
Ni kommer att få stora problem om nåt händer nån av oss.
Ni får aldrig veta var er agent är.
Dessutom känner jag väldigt viktiga personer.
Jag är medlem i Rotary, så det blir svårt för er att mörklägga nåt sånt här.
Jag har installerat och avsatt presidenter.
Du anar inte hur lätt det blir.
KONTAKT UPPRÄTTAD
KOD ERHÅLLEN
UPPLÅST
Díaz, vi måste härifrån. Du vet vad uran i fel händer betyder.
-Det är hopplöst. De dödar oss. -Nej, börja inte.
Vi måste tänka. Det är vad vi måste göra.
-Jag har tänkt i sex timmar. -Det måste finnas en väg ut härifrån.
Var är ventilationskanalen?
Det finns ingen.
Då måste vi få av oss handbojorna och övermanna de jävlarna.
-Vi får inte av oss handbojorna. -Varför inte?
Det är det de är gjorda för.
Så de kommer…
De kommer att döda oss.
Jag är värdelös.
-Jag sabbar allt jag rör. -Säg inte så.
-Du är en bra man. -En bra man?
-Jag förstör allt. -Nej.
Jag ska berätta en sak. Jag tar 3 000 pesos per session.
Hela dagarna får jag höra sånt. "Jag förstör allt, jag sabbar allt."
Och…
Om du får ut mig härifrån ska jag presentera dig för dr Moya.
Han är en strålande psykolog, och han kan hjälpa dig.
Du, då?
Vi två är vänner. Ring mig om du vill gå ut och käka.
Hallå!
Nej, snälla!
-Snälla! -Skjut mig! Låt honom vara!
-Snälla! -Låt honom vara!
-Ja? -Herr Morales, jag kommer med tårta.
-Tårta? -Ja.
Jag fyller år i dag. Jag kommer med tårta åt er.
Kom.
Läget?
Gå in.
Var tyst, din jävel.
Mina herrar. God kväll.
Gå!
-Gå! -Fortsätt! Till höger!
Gå.
Ni skulle kunna gå i pension i morgon. Era barn behöver aldrig jobba.
Min son har varit en latmask i 19 år. Han kommer aldrig att jobba ändå.
Vänta, det var han som släppte in mig.
Gå!
In!
Gå in!
Den här vägen. Hissen.
Jäklar. Undan.
Vi tar trapporna.
VÅNING 8
Nej. Den vägen.
Det är ju ert ord mot mitt.
Och även om ni tar er ut kommer ni inte till kärnkraftverket före oss.
Díaz.
HELIKOPTERPLATTA
Gå! Fort.
Doktorn.
Ursäkta, hörni.
Gå!
-Gå! -Gå in!
Det kommer.
Där bak, doktorn.
Åh, gud.
Hoppa in.
Okej, nu åker vi.
Díaz. Vet du verkligen hur man flyger?
"Helikopterflygningens grunder" är en valbar kurs under polisutbildningen.
Pedaler styr stjärtrotorn. Spaken styr huvudrotorn.
Just det.
-Nu! -Vi går in!
Titta vad jag hittade, din jävel.
Vet du vad såna här skönheter kostar? Vi måste betala för våra egna kulor.
-Har den nån säkring? -Här.
-Hur startar man motorn? -Knappen är…
Det är en amerikansk modell. Här!
Så där ja!
Kom ihåg, gasturbinerna får inte överstiga 600 grader.
600? Är det inte 800?
-Läste inte du den kursen? -Nej, jag läste grundkurs i datavetenskap.
Vi fick lära oss att programmera.
-Fort! -Gå!
Jag kollade runt på djupwebben. Innan Bitcoin blev känt köpte jag 10 000.
Men jag tappade lösenordet till min plånbok.
Intressant. Díaz, vi kan överlämna honom.
-Visst. Lugn. -Här kommer de!
Där har vi det!
-Doktorn! -Ja?
Du laddar här. Osäkra den och tryck av.
Okej? Du har bara 24 skott per sekund. Kom ihåg det.
Det fina med de här är att du kan korrigera siktet under tiden.
-Fattar du? -Ja!
-Okej? -Okej!
Okej.
Vad glor du på, din jävel?
Långsamt.
Inled sanering.
-Jag har en till här! -Hur många män är det i kraftverket?
Sosa!
Stå stilla.
-Stå stilla? -Jag följer bara order.
De sa åt mig att skjuta om du rörde dig.
Jag känner väldigt farliga människor över hela landet. Väldigt farliga.
En dag går du på gatan och bli påkörd av en lastbil.
Eller så vaknar du upp en morgon, mosad av tunnelbanan.
Vad är det med dig? Varför säger du såna saker?
Jag betalar alltid min skatt i tid. Min fastighetsskatt går till din lön.
Och du går på mig med den där passiv-aggressiva tonen
och med ditt skurkansikte.
Varför inte bara andas och slappna av, gubben?
Den kan inte bara lämnas. Den är farlig.
Det är så frustrerande att se samma sak på tv-nyheterna varje dag.
Korruption här, korruption där.
Man tänker: "Hur kan så många människor bete sig så?
Det är inte möjligt att alla de här människorna är såna skitstövlar."
Sen träffar man dem, och de är verkligen skitstövlar.
Hur svårt kan det vara? Tänk dig hur det här landet skulle vara
om du gick till jobbet och skötte det som du skulle?
RADIOAKTIVT MATERIAL
-Släpp mig, så ska jag… -Nej, håll käften!
Stäng igen det där jävla hålet du har, annars får du ett nytt i skallen.
Då begraver jag dig 200 meter under jorden.
Jag har många vänner inom polisen, och tillsammans ska vi begrava dig.
-Okej? -Visst.
Stanna skåpbilen!
Spring!
Stanna, din jävel!
Skjut honom!
-Va? -Skjut honom!
-Till nyheterna. -Få se vad mina föräldrar säger.
Kommissarien.
Jag hörde precis om vad som hänt. Poliserna agerade på eget bevåg.
De trotsade mina order. Vi statuerar ett exempel med dem.
Ursäkta mig.
Sätt er.
Era mannar stoppade en farlig operation på internationell nivå, kommissarien.
Jag har alltid sagt till killarna att följa magkänslan.
En bra polis måste följa sina instinkter.
Allt är som det ska. Ja. Vi borde bara bestämma en dag. Visst.
-Ursäkta mig. Är ni Diaz? -Ja.
Allt väl?
-Ja. Allt är bra, men konstigt. -Konstigt hur då?
Hör på: Den där mannen har jobbat i underrättelsetjänsten i över tio år.
Han håller på att sätta ihop en ny internationell säkerhetsgrupp.
Han bad mig berätta in i minsta detalj
om allt som har hänt, och han kunde inte tro det.
-Han frågade om jag ville gå med. -Gå med i vad då?
Han rekryterar folk från olika områden
och sätter ihop enskilda celler på två eller tre personer.
Det är där du och jag kommer in.
Vi skulle få sex till åtta månaders träning.
-Till agenter? -Ja.
Jag är verkligen glad för din skull, Díaz. Det är en stor karriärmöjlighet för dig.
Men jag har ett liv.
Visst, det är lite rörigt just nu.
Det där är inget för mig.
-Vad då för träning? Skytte? -Ja, skytte och en massa annat.
Kampsport, språk, dykning, fallskärmshoppning…
Såna internationella verksamheter ligger bakom ljusskygga händelser överallt.
Sånt kommer alltid att finnas. Men nån måste ju göra jobbet.
Det skulle inte skada att ha några som vi på insidan.
Jag har aldrig kunnat kasta macka. Kan du fatta det?
Allt handlar om hur man håller stenen.
Mellan pekfingret och tummen. Pekfingret och tummen.
Vad är det?
Inget. Han frågade mig om du kanske jobbade för CIA eller Mossad.
Sättet du tog dig in i byggnaden, det där med avsatsen och fönstret,
och hur du hanterade maskingeväret… Han fick det inte att gå ihop.
Får man ett uppdrag när man är klar med träningen, eller vad?
Du är inte det, va?
-Vad då? -Spion.
Kom igen, Díaz.
Jag menar, om du gjorde allt det här för att fånga asen, så har du min respekt.
-Men jag måste få veta sanningen. -Vad pratar du om?
Är du internationell underrättelseagent? Ja eller nej?
Ja eller nej? Är du det eller inte? Ja eller nej?
Inte än.
-Hur skulle man hålla den? -Mellan pekfingret och tummen.
Undertexter: Susanne Sparv