Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
‫אתה מוכן?‬ ‫-כן.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום. מה נשמע?‬
‫היי.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫פרנק.‬
‫יש הרבה אור.‬
‫וואו.‬
‫הכול נשאר אותו דבר.‬
‫טוב, אני מצליח להרגיש אותו.‬
‫כלומר, החדר משקף‬ ‫את האישיות שאמרת לי שהייתה לו.‬
‫אלה…‬
‫בגדים מלוכלכים.‬
‫זה… אפילו לא נגענו בהם.‬
‫לא. כיבסנו את התחתונים ואת הגרביים שלו‬ ‫בגלל שחשבתי שזה היה מגעיל.‬
‫התחתונים והגרביים שלו, לקחתי וכיבסתי אותם,‬
‫אבל כל שאר הדברים‬ ‫נותרו כפי שהיו לפני כמעט חמש שנים,‬
‫הבגדים המלוכלכים שלו.‬
‫אני לא חושבת שרצינו לאבד את הריח שלו בחדר,‬ ‫מכיוון שזה בדיוק הוא.‬
‫כן.‬
‫- דומיניק -‬
‫- סאוגוס‬ ‫חוזרים לבית הספר -‬
‫קדימה, דודג'רס!‬
‫- בלאקוול 27 -‬
‫- נוח בשלום על משכבך‬ ‫דומיניק בלאקוול -‬
‫- תעוף למעלה דום -‬
‫- ב-1997, סטיב הרטמן סיקר לראשונה‬ ‫תקרית ירי בבית ספר. -‬
‫- מאז שהתחיל בעבודתו, -‬
‫- מספר תקריות הירי בבתי ספר‬ ‫עלה מ-17 ל-132 בשנה. -‬
‫במשך שנים הכנתי כתבות‬ ‫בסופו של כל שבוע בו התרחש ירי בבית ספר.‬
‫אולי היה מדובר בגיבור,‬ ‫או במדינה שביקשה להתאחד.‬
‫מכל סיבה שהיא,‬ ‫אנשים חיפשו מסר חיובי כלשהו.‬
‫היא הייתה בפגישה, שמעה ירי ורצה לכיוונו.‬
‫זה הפך אותה לגיבורה בעיני רובנו.‬
‫בפתיחת שנת הלימודים…‬
‫הכנתי כל כך הרבה כתבות‬ ‫עד שהרגשתי שאני חוזר על עצמי.‬
‫למעשה, השתמשתי באותם משפטים בכתבות.‬
‫וראיתי שאמריקה, במובן מסוים,‬
‫המשיכה הלאה אחרי כל תקרית ירי בבית ספר‬
‫באופן מהיר יותר ויותר.‬
‫חשבתי,‬ ‫"אני חייב לעשות משהו שונה. מה אוכל לעשות?"‬
‫לדעתי, יש לתקשורת אשמה מסוימת בכל זה.‬
‫או לכל הפחות, שווה לחקור את זה.‬
‫- תיכון קולומביין -‬
‫במיוחד בהתחלה, זה היה מאוד מוגזם‬
‫והיורים הוזכרו הרבה יותר מדי.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על הילד שאיננו עוד.‬
‫- במשך שבע שנים,‬ ‫הרטמן עבד על תחקיר חדשותי -‬
‫- שהתרכז בחדרים הריקים‬ ‫של ילדים שנהרגו בתקריות ירי בבתי ספר. -‬
‫- נותרו לו עוד שלושה חדרים לתעד. -‬
‫אתה שומע ורואה אותנו?‬
‫זהו זה.‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום, גלוריה!‬
‫מה שלומכם?‬
‫קשה לענות על השאלה הזו.‬ ‫-אני מתאר לעצמי.‬
‫- סטיב הרטמן -‬
‫תודה שהתפניתם לדבר איתי.‬
‫התוכנית שלי היא להגיע עם לו בופ, הצלם,‬
‫ולתת ללו לצלם את החדר,‬
‫כפי שהוא, ולנסות להמחיש את דמותה של האלי‬ ‫באמצעות התמונות.‬
‫אני מרגיש שהיינו רוצים לשתף את דמותה.‬
‫כן.‬ ‫-אני חושב שאנחנו גם לחוצים.‬
‫כן, גם אני לחוץ.‬
‫היא הייתה האור במשפחה שלנו‬
‫ו…‬
‫החיים שלנו סבבו סביבה.‬
‫אני מרגישה שבורכתי‬ ‫בזכות הפנייה שלך אלינו, אז…‬
‫אני מרגישה שזה עוד סימן, אתה יודע,‬
‫אני מקבלת המון סימנים מהילדה שלי, אז…‬
‫אני מרגישה זה סימן ש…‬
‫שזה נועד לקרות, אז…‬ ‫-אוקיי.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-אוקיי, תודה.‬
‫בסדר.‬ ‫-ביי.‬
‫- כל החדרים הריקים -‬
‫אני מצלם אנשים, אני מצלם פעולה, אני מצלם…‬
‫סגנון חיים.‬
‫אני חושב שמעולם לא צילמתי פרויקט‬
‫כזה, כשמישהו לא נמצא שם.‬
‫אנחנו מכירים זמן רב.‬
‫- לו בופ‬ ‫צלם -‬
‫לא הייתי עושה דבר כזה עם הרבה אנשים,‬
‫אבל אני סומך על סטיב.‬
‫קדימה, רוז. נתכונן ללכת לבית הספר ונצטלם.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו קוראים לזה "צילום הבוקר".‬ ‫בואי לכאן קצת. עוד קצת.‬
‫הכוונה היא…‬
‫אוקיי.‬
‫לתעד את התקדמות החיים, בגלל ש…‬
‫הכול יכול לקרות בכל זמן.‬
‫יופי.‬
‫נלך לבית הספר.‬
‫את מוכנה?‬ ‫-ביי.‬
‫להתראות. אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך. נתראה בקרוב.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫ביי, ג'ורג'.‬ ‫-ביי.‬
‫חלק מהבוסים שלי‬ ‫בכלל לא יודעים שאני עושה את הפרויקט הזה,‬
‫אבל כדי לממש אותו,‬ ‫הייתי חייב לעשות אותו בעצמי.‬
‫- נאשוויל, טנסי -‬
‫- האלי סקרוגס‬ ‫בת 9 -‬
‫- נרצחה בירי בבית הספר קובננט‬ ‫27 במרץ 2023 -‬
‫שלום.‬ ‫-היי, סטיב.‬
‫זה לו.‬ ‫-היי.‬
‫היי, לו. צ'אד.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫אוכל להביא לפה כיסא.‬
‫מוכרח להיות כאן משהו,‬ ‫איזושהי תועלת בעיניכם, לכם או למשפחה שלכם.‬
‫אתם מוצאים בזה משהו, בתמונות האלה?‬
‫כי זה די חשוב לי.‬ ‫-כן.‬
‫זה כנראה הדבר שהכי חשוב לי.‬
‫אני לא יודע…‬
‫- צ'אד סקרוגס -‬
‫מה המשפחה שלנו תפיק מזה.‬
‫המחשבה שלי היא,‬ ‫"איך חייה עשויים לתרום לאחרים כיום".‬
‫- ג'דה סקרוגס -‬
‫זה ה…‬
‫זה… אנחנו רוצים שזו תהיה המורשת שלה.‬
‫אז…‬
‫כן.‬
‫"השן הראשונה שלי.‬ ‫משחק הכדורגל הראשון שלי."‬
‫"המשחק הראשון בטנסי."‬
‫היא עשתה את זה?‬ ‫-היא עשתה את זה. כן.‬
‫אלה היו שיעורי בית?‬ ‫-בהחלט.‬
‫זה היה פרויקט בבית הספר.‬ ‫-כן.‬
‫- משחק הכדורגל הראשון שלי‬ ‫ההטבלה שלי -‬
‫- השן הראשונה שלי -‬
‫מעניין איך הזיכרון עובד,‬ ‫בגלל שאני זוכר, בדיוק של דקות…‬
‫- המשחק הראשון שלי בטנסי -‬
‫כמעט כל פרט‬ ‫במהלכן של שלוש שעות ביום שני,‬
‫ואז אאבד את חוט המחשבה.‬
‫אבל אני יודע שנכנסתי לחדרה באותו לילה.‬ ‫פשוט נשכבתי ו… כן, בכיתי.‬
‫- מילותיה האחרונות‬ ‫"אני לא עייפה" -‬
‫- אין כניסה!‬ ‫שייך ל: האלי -‬
‫- אהבנו אותך עוד לפני שנולדת -‬
‫- האלי -‬
‫אתה יודע, אתה תמיד רוצה‬ ‫את מה שלא תוכל לקבל.‬
‫רציתי את הריח שלה בחזרה.‬ ‫רציתי לגעת בה ורציתי…‬
‫כאילו, להרגיש את הזיעה בשיערה.‬
‫המיטה שלה היה הדבר הכי קרוב לזה.‬
‫אז…‬
‫אופס!‬
‫אוקיי.‬
‫לפעמים אני פשוט הולכת‬ ‫ומביטה סביב, מביטה ב…‬
‫כל החפצים הקטנים שלה,‬ ‫בחיות הפרוותיות ובצדפים שהיא אספה ו…‬
‫- האלי סקרו -‬
‫אני מריחה את השמיכה שלה‬
‫שאיתה היא ישנה בכל לילה.‬
‫ו…‬
‫אני מרגישה שהרבה בכי קורה בחדר הזה.‬
‫כן.‬
‫אני חושב שהחדר עוזר‬
‫בגלל שיש הרבה רגעים‬ ‫בהם אתה רוצה להיות עצוב.‬
‫יופי, האלי!‬
‫בגלל שהעצבות היא חלק מהחיבור איתה.‬
‫כאילו, היא הייתה ממש…‬
‫חברותית. אז… והיא גם הייתה‬
‫אחות קטנה. אז היא תמיד, כאילו…‬
‫- ג'ון וצ'רלי סקרוגס -‬
‫הייתה מעצבנת, אתם יודעים…‬
‫כן, מצחיקה וקצת מעצבנת.‬ ‫-אבל זה היה טוב.‬
‫היא גם הייתה מתחרה איתנו בספורט.‬
‫ככה היינו מבלים איתה.‬
‫היא תמיד הייתה איתנו.‬
‫בואי נראה.‬ ‫-הוא ורוד!‬
‫סוף סוף יש לך כדור משלך.‬ ‫תוכלי לקחת אותו לכל מקום!‬
‫ואתם לא יכולים להשתמש בו.‬
‫כן!‬
‫אחד הדברים המצחיקים היה שהיא התחננה לקבל…‬
‫זה מעולה.‬ ‫-את זה.‬
‫היא רצתה ברדס של חתול מאמזון.‬ ‫ג'דה אמרה, "אני לא רוצה לקנות את זה".‬
‫הייתם צריכים לשכנע אותה לוותר?‬ ‫-אי אפשר היה לשכנע אותה.‬
‫היא לבשה אותו תמיד.‬ ‫-היא לבשה אותו הרבה.‬
‫- שלושת האחים הגדולים שלי -‬
‫מה אתם רוצים שהעולם ידע על האלי‬ ‫כשאנשים יביטו בתמונות האלה?‬
‫- לבני משפחת סקרוגס ולהאלי‬ ‫קדימה, וולס! -‬
‫הייתי רוצה שהעולם ידע שהיא הייתה…‬
‫אני לא יכול לומר את זה.‬
‫הייתי רוצה שהעולם ידע‬ ‫שהיא הייתה מעולה, פשוט אחות קטנה וטובה.‬
‫האורח הבא שלנו הוא כתב CBS, סטיב הרטמן.‬
‫שמי סטיב הרטמן מחדשות CBS.‬
‫לסטיב הרטמן יש מרשם לאושר.‬
‫ככתב CBS, סטיב לא מסקר נושאים פוליטיים,‬
‫אסונות טבע או מלחמות.‬
‫ועכשיו נשארו לנו… עוד 129.‬
‫ראית את שתי הרגליים שלי?‬ ‫-כן.‬
‫הן עדיין זזות.‬
‫בהחלט.‬
‫בכל פעם שהכתבות שלך משודרות…‬ ‫-כולנו בוכים.‬
‫שלום.‬ ‫-היי!‬
‫היי!‬
‫התפיסה לגביי הייתה, אתם יודעים,‬
‫כאדם של חדשות מרוממות רוח ומשמחות.‬
‫אני האיש שמופיע בסוף התוכנית,‬
‫כדי…‬
‫להחזיר לאנשים את האמון באנושות.‬
‫תכננו לסיים את השבוע‬
‫עם אחת מהכתבות הנפלאות של סטיב הרטמן.‬
‫לסטיב יש כמה מחשבות על הטרגדיה הזו.‬
‫ומה שעשיתי הוא פשוט…‬
‫לטייח הכול.‬
‫תארו לעצמכם,‬ ‫לנסות למצוא חדשות טובות בירי בבית ספר.‬
‫ובהרבה תקריות ירי המוניות, זה היה תפקידי.‬
‫בסוף של אותו שבוע,‬ ‫תפקידי היה להזכיר לנו שעדיין שווה לחיות.‬
‫אני לא אחפש זווית חיובית‬ ‫בתקרית ירי בבית ספר.‬
‫לא עוד.‬
‫- יובלדי, טקסס -‬
‫- יובלדי אוקס -‬
‫זהו.‬
‫- ג'קי קזרס‬ ‫בת 9 -‬
‫- נרצחה בירי בבית הספר היסודי רוב‬ ‫22 במאי 2022 -‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫היי.‬ ‫-תיכנסו.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫- משפחה -‬
‫אתם מוכנים?‬
‫כאן הם יוצאים לנשף של אבות ובנות.‬
‫- גלוריה קזרס -‬
‫…בנשף האבות והבנות.‬ ‫-את ממש מתרגשת?‬
‫את לא יכולה לחכות?‬
‫מעולה.‬
‫מי עושה לך תסרוקת?‬ ‫-כריסטי.‬
‫היא גם תעשה לך תסרוקת כשתתחתני?‬
‫- חאווייר קזרס -‬
‫כן?‬
‫באמת?‬
‫עם מי תתחתני?‬
‫את לא יודעת? אבל הוא יהיה חמוד?‬
‫רגע, זה אבא?‬
‫- לנצח בליבנו‬ ‫ג'קלין קזרס -‬
‫זה החדר שלה.‬
‫- קזרס -‬
‫אני אוהב את הנורות האלה.‬
‫היא אהבה את הנורות.‬ ‫-כן.‬
‫הן דולקות מאז שהיא הדליקה אותן‬ ‫ולא כיבינו אותן.‬
‫- ג'קלין -‬
‫והבובות.‬
‫רק באלה יש את הקול שלה, נכון?‬
‫כן.‬
‫זה הסרטון שבו היא יוצאת עם הכלב.‬
‫יש סרטון שבו…‬
‫זה כנראה אחד הסרטונים האחרונים שיש לנו‬
‫בו היא מצולמת עם הכלבים שלה לפני 24 במאי.‬
‫והיא רצתה להיות וטרינרית?‬ ‫-כן.‬
‫בגלל האהבה שהייתה לה לחיות,‬
‫לא היה סיכוי שהיא הייתה עושה משהו‬ ‫חוץ מעזרה לחיות.‬
‫זה היה החלום שלה, להיות וטרינרית.‬
‫החדר שלה‬
‫מילא תפקיד גדול מאוד בחייה.‬
‫- החדר של ג'קי -‬
‫זה היה המקום הבטוח שלה.‬
‫אני נכנס אליו כל יום.‬
‫לכן יש לי את הכיסא הזה ליד המיטה שלה.‬
‫אני זוכה למעט נחמה כשאני נכנס לשם,‬
‫רק כדי לדבר לפעמים.‬
‫- גיבורה‬ ‫אווה מירלס -‬
‫- יום הולדת שמח -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה נשמע?‬
‫מה עשית היום?‬ ‫הלכתי לשחות.‬
‫- אווה מירלס -‬
‫ו…‬
‫לקחנו את בירדי למספרה ואז רצתי שלושה ק"מ.‬
‫רצת שלושה קילומטרים?‬ ‫-ואז…‬
‫כן.‬
‫ו…‬ ‫-ואז…‬
‫אז נסענו לליאנה.‬
‫בירדי, זה אבא.‬
‫אני אוהב אתכם מאוד.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬ ‫-אני מתגעגע אלייך. יותר משאת יודעת.‬
‫ביי.‬
‫-ביי.‬
‫ביי לכן.‬ ‫-ביי.‬
‫- מחשבות, תפילות, וחוזר חלילה.‬ ‫יותר נשק, פחות נשק, משיכת כתפיים. -‬
‫- שולחן המטבח‬ ‫"נראה שהעולם כבר שכח" -‬
‫השיעורים בוטלו ויועצים להתמודדות עם אובדן‬ ‫הגיעו לפרי, איווה,‬
‫יום לאחר שמורה בכיתה ו' נרצחה‬
‫ושבעה אנשים נוספים נפצעו בירי בבית הספר…‬
‫- חקירת ירי בבית ספר -‬
‫לפני שהתחלתי בפרויקט הזה,‬ ‫פיתחתי אדישות לתקריות ירי בבית ספר.‬
‫- זוהתה קורבן בירי -‬
‫ואני חושב שכל אמריקה עברה…‬
‫אתם יודעים, את התהליך הזה.‬
‫ועכשיו, כשאני שומע על תקרית ירי בבית ספר,‬
‫אני יודע שהחדר הזה נמצא שם.‬
‫אני מרגיש שאני יכול למקם את עצמי בחדר‬
‫וזה כואב הרבה יותר‬
‫מבעבר.‬
‫שיער על מברשת,‬
‫פקק של משחת שיניים…‬
‫גומיות לשיער על ידית הדלת.‬
‫זה פשוט הזוי, לעזאזל.‬
‫מה הזוי?‬
‫עצם העובדה שאנחנו בכלל מדברים על זה.‬
‫כאילו, זה פשוט…‬
‫שזה אמיתי בכלל.‬
‫- סנטה קלריטה, קליפורניה -‬
‫- גרייסי מולברגר‬ ‫בת 15 -‬
‫היי. נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-אני בריאן.‬
‫היי, בריאן.‬ ‫-היי. נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד. כמובן.‬ ‫-תודה לכם.‬
‫- נרצחה בירי בתיכון סאוגוס‬ ‫14 בנובמבר 2019 -‬
‫היא הייתה כל כך כיפית.‬
‫היי, חברה. איזה יום יפה.‬
‫אני עובר ליד החדר שלה ועדיין רואה אותה.‬
‫היא הייתה עושה סלטות מהמיטה.‬
‫אני עדיין יכול לשמוע אותה צוחקת בקול.‬
‫תעלול או ממתק, תריחו את הרגליים שלי!‬
‫החדר שלה היה סוג של במה.‬
‫לשם כולם היו באים כדי לראות אותה מופיעה.‬
‫- סינדי ובריאן מולברגר -‬
‫היא הייתה מחלקת הזמנות קטנות‬ ‫בהן היה כתוב באיזו שעה להגיע.‬
‫היא סידרה כיסאות כדי שנשב ונצפה במופע.‬
‫היא עברה‬
‫את בית הספר התיכון, את החטיבה‬ ‫ו-15 שבועות בתיכון בחדר הזה.‬
‫וזה היה החלל המקודש והפרטי שלה, שם היא…‬
‫הייתה עצמה לחלוטין.‬
‫זה היה בוקר יום חמישי שטוף שמש.‬
‫היא תכננה לקנות כרטיס‬ ‫לנשף הראשון שלה בתיכון.‬
‫ואז היא תכננה לקנות שמלה ביום שישי.‬
‫לרוע המזל,‬ ‫היא לא הספיקה לעשות את שני הדברים האלה.‬
‫אלה הבגדים שהיא הכינה ו…‬ ‫-זה מה שהיא התכוונה ללבוש ביום שישי?‬
‫היא התכוונה ללבוש‬ ‫את הבגדים האלה או את אלה.‬
‫היא בחרה שתי תלבושות.‬ ‫-ואת השמלה הזו.‬
‫אז…‬
‫היא נהגה להכין בגדים ליום הבא?‬ ‫-כן.‬
‫כן. מימי שני ועד שישי.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫ונתנו לה את הקופסה הקטנה הזו‬
‫וכשפתחנו אותה, היו בה את המכתבים האלה.‬
‫המכתבים האלה היו רשימות לעתיד‬ ‫שהיא כתבה לעצמה.‬
‫וואו.‬
‫"היום הראשון בתיכון."‬
‫"לכבוד אני העתידית,‬
‫"אלוהים, זה התיכון.‬
‫"חיכיתי ליום הזה המון זמן.‬
‫"אל תילחצי. תפגשי אנשים לכל החיים…‬
‫"חברים וגם אויבים.‬
‫"אל תתמקדי בדברים השליליים.‬
‫"את תעברי את זה.‬ ‫שמרי על האנשים שמשמחים אותך,‬
‫"ותיפטרי מהאחרים. חה חה.‬
‫"תלבשי משהו חמוד, מן הסתם.‬
‫"אני אוהבת אותך. בהצלחה. גרייסי מהעבר."‬
‫- גרייסי אן מולברגר -‬
‫את נכנסת לשם הרבה?‬
‫כן. הרבה.‬
‫כל הזמן, כל יום.‬ ‫-כן?‬
‫- החדר של גרייסי -‬
‫בכל בוקר אני אומרת לה "בוקר טוב"‬ ‫ובכל לילה, "לילה טוב".‬
‫- תיכון סאוגוס‬ ‫סנטה קלריטה, קליפורניה -‬
‫- ל:אימא‬ ‫חג מולד שמח -‬
‫אז… עדיין. כן.‬ ‫-עדיין. עד היום.‬
‫היי.‬
‫כשיגיע הזמן והחדר כבר לא יהיה שם…‬
‫האם היא תיעלם?‬
‫כל עוד החדר קיים, היא קיימת במובן מסוים.‬
‫טוב, חבר'ה. אלה הבגדים.‬
‫אני נראית ממש חמודה.‬
‫- היום הראשון בתיכון! -‬
‫הבוס שלי יודע על הסיפור הזה עכשיו‬
‫והוא הסכים לשדר אותו.‬
‫אבל הם יראו אותו כשהוא יהיה מוכן לשידור‬
‫ונמשיך משם.‬
‫וואו.‬
‫ועכשיו עושים…‬
‫נכון?‬
‫זהו. זה יותר טוב.‬
‫אני רוצה שהפרויקט הזה‬
‫יזכיר לאנשים ש…‬
‫אלה היו הילדים שלנו.‬
‫- מריל -‬
‫אלה היו הילדים שלכם.‬
‫הם יכולים להיות הילדים שלכם.‬
‫רוז, את מוכנה?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫המצלמה ממש איטית. אוקיי.‬
‫- האלי סקרוגס -‬
‫מסירת האלבומים למשפחות‬ ‫הוא חלק מהותי בפרויקט הזה.‬
‫בגלל שבשלב הזה,‬ ‫אני מרגיש שרק לקחתי, אתם מבינים?‬
‫- אליסה אלהדף, דומיניק בלאקוול‬ ‫גרייסי מולברגר -‬
‫צילמנו תמונות, הם הקדישו לנו זמן.‬ ‫זה משהו מוחשי שנוכל לתת.‬
‫- האלי סקרוגס, ג'קי קזרס -‬
‫- שרלוט בייקון -‬
‫- לוק הויר -‬
‫כל העניין כאן הוא לא לומר הרבה.‬
‫אני רק רוצה שאנשים יראו את התמונות‬
‫ולתת לתמונות לדבר בעד עצמן.‬
‫הלוואי שיכולנו להביא את כל האמריקאים‬
‫כדי שיעמדו בחדרים האלה רק לכמה דקות.‬
‫אז היינו אמריקה אחרת.‬
‫סטיב הרטמן פותח איתנו את הבוקר‬
‫עם משהו שונה ומטריד מאוד.‬
‫- דומיניק בלאקוול‬ ‫האלי סקרוגס -‬
‫- ג'קי קזרס‬ ‫גרייסי מולברגר -‬
‫- לזכר התלמידים שנרצחו‬ ‫בתקריות הירי מאז קולומביין. -‬
‫- כל החדרים הריקים -‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬