Downloaded from YTS.MX
Я знаю, що багато хто з вас думає: чому?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Чому телезірка...
гратиме мені пісні
у Ґованусі?
І на це я відповім: кінозірка.
А тоді скажу: не знаю.
Гадки не маю.
-Алло. -Вітаю, це Адам?
-Так. -Привіт, Адаме. Це Брент.
Роблю з тобою комедійний випуск.
Так, як життя, чуваче?
Здуріти. Я ще ніколи не знімав, не зустрівшись із людиною.
Ми одразу почнемо, щойно зустрінемося.
Так. Ні, все вийде. Це найкраща енергія.
Це не стандартний стендап-випуск.
Він розкутий... І як буде, так буде.
Мені навіть здається, буде цікаво,
коли все знімуть за день.
Клас. Ну що ж. Я в передчутті.
Ти не проти, щоб записали твій голос?
-Не проти. -Гаразд.
Націлився на приз.
Я бачу вогник артиста у твоїх очах. Кінорежисер-слеш...
Кількість людей, які...
зазвичай працюють з артистами, це круто. Це їхня...
Я роблю це з машини.
Звучить добре, правда?
ІНТИМНИЙ ВЕЧІР З АДАМОМ ПЕЛЛІ
У тебе багато каверів?
Багато, так. Я не знаю,
як це буде з юридичної точки зору, але мені байдуже.
Мені байдуже.
Хай хтось інший думає. Має бути варіант.
А якщо варіантів нема,
тоді це лише для глядачів. Або для мене.
У мене є оригінали. Я не знаю, чи гратиму їх сьогодні.
Мій тато дав мені довгий перелік порад
щодо останнього виступу, який він бачив, дуже довгий.
Тому не знаю. Я працював над цим. Побачимо.
Пані та панове, Адам Пеллі!
Я люблю починати виступи з обломів.
Облом номер один... Я візьму гітару.
Що я роблю не так?
Ви колись бачили, щоб Едді Веддер не міг...
Отже, обломи. Тож...
Я зараз фізично втілю жарт із «Барбі»,
де чоловіки грають на гітарі.
І я хочу сказати, що я довго працював над цим шоу,
я робив це ще до того жарту.
Я повів дочку на «Барбі»,
і коли Раян Ґослінґ взяв гітару, моя донька подивилася на мене
без іронії, щирими очима, і сказала: «Як ти, татку».
Так.
Я такий: «Я ламаю усталені норми».
Я виріс у Нью-Йорку, і мої батьки були лаунж-співаками...
Про це багато хто не знає.
Я не бачу людей, але, гадаю, серед моєї аудиторії
є міленіали і їхні батьки, які теж тут.
Лаунж - це...
це як початок готелю.
Коли ти вперше заходиш у готель, то заходиш у лаунж-зону.
І мої батьки в 70-х і 80-х сиділи за фортепіано,
тато грав, а мама лежала на фортепіано,
і вони виконували пісню. А тато казав:
«Знаєш, що найважливіше в житті, Карен?»
А мама: «Що, Стівене?»
І він казав: «Друзі».
А вона: «Друзів треба мати».
І тоді вони заводили:
Друзів треба мати
Вони і на сцені це робили.
Не тільки вдома кожну секунду довбаного дня.
Я останнім часом топчуся на місці.
Я думав: «Що я робитиму?
Що мені робити?» Я мусив щось робити.
І тоді я вирішив, що візьму гітару,
бо мій тато не навчив мене грати на фортепіано.
Він казав так: «Тобі таке життя не потрібне».
Я все одно так живу.
Моя бабуся каже, що мене послали з пекла закінчити завдання.
Щоразу, коли я виступаю,
складається враження, що мене вигнали з дому.
Здається, що дружина мене вигнала з дому.
Бляха. Жахіття.
Чорт! Я це заслужив.
Що?
Чорт.
Я назвав шоу «інтимний вечір»,
бо я боявся, що ніхто не прийде...
Бляха, я зламав?
Ану... Опустімо планку.
І ми всі почуватимемося краще, коли опинимося вище.
Аншлаг!
-Справді? -Так.
-Круто. Це добре? -Дуже добре. Це мета.
Клас.
Отже, сьогодні ми разом вирішимо,
чому людина щось робить, я сподіваюся.
І ми дійдемо до цього, співаючи пісень.
І я почну дуже повільно,
бо я хочу, щоб усі разом відчули ритм.
Я хочу, щоб усі розуміли, що очікування нульові.
Я забуватиму слова, ви забуватимете слова.
Річ не в цьому.
Головне - співати разом.
Але чому? Чому?
Знаєте...
Я не думаю, що є якась причина, що хтось такий:
«Я зроблю щось трішки інакше,
ніж я зазвичай роблю».
Це може бути будь-що. Це може бути... Будь-що може статися,
що може мати ефект метелика на ваше життя.
І для мене...
місяців дев'ять тому... я захворів на COVID.
І я знаю, багато хто з вас, мабуть, такі:
«Так, і що? У мене й зараз COVID».
Так.
Спершу було не так погано.
А тоді стало гірше, і я потрапив у лікарню.
А лікарня - кумедне місце,
місце, де ти хочеш отримати відповіді. І...
часом відповіді
на запитання, які ти не хочеш ставити.
Це як картковий будинок. Знаєте...
вони допомагають з одним
і знаходять, що в мене є ще щось. І...
коли це стається у твоєму житті,
і тобі кажуть, що, мабуть...
час, коли ти хотів зробити те,
що ти завжди хотів зробити...
не безкінечний... для тебе.
І тому я подумав...
«Треба почати грати пісні». Тож...
Одним словом...
ось моє «чому».
Я мушу... Перш ніж продовжити, я не помираю.
Пробачте. Я налажав.
Я так налажав.
Якщо хтось це знімав, прошу...
Я не знаю. Я запанікував. Я...
Бо я не знаю чому.
Здається, я не знаю чому. Тому я такий: має бути...
Я навіть не знав, що знаю цю пісню.
Я ніколи раніше не грав цю пісню.
Я не...
Я знаю, що є люди, які також роблять такі комедійні шоу,
які хворі на щось,
і це жодним чином не є коментарем щодо цього.
Це просто помилка, маленька помилка, про яку можна забути.
Звинувачуйте мене. Ви нічого не зробили.
Мої батьки справді були лаунж-виконавцями.
Це правда, істина.
Ось як я сьогодні нервувався.
Я взяв додаткову пару взуття, яка є тією самою парою взуття.
Я на початку помітив, коли ми зустрілися,
що ти дуже хочеш потрапити в кадр.
І тепер, коли я мучуся з цим обладнанням,
здається, тебе понизили до статусу режисера.
Стільки всього. Чорт. Халепа.
Те, що я зараз роблю,
це наче тобі співають у метро.
І я потяг вас всіх з cобою в пекло.
Ти нервуєшся?
Звісно. Я наляканий. Я не хочу цього робити.
-Агов! -Як справи?
-Добре. А в тебе? -Добре.
Вибач, якщо прийшов зарано через мене.
О, ні. Усе гаразд.
Це означає, що він прийшов рано через мене.
Це дратує.
Бляха. Кожен комік хоче це зробити, і я це роблю.
Думаєш, довбаний Джек Джонсон так важко працює на подкаст?
Ні.
Сучий син у себе на дивані, непристойно багатий у Пасадені,
сміється зі старого Пеллі.
Дивися, що ти зробив із божою красою, якою ми обидва наділені.
Ти відчуваєш величезний страх, аншлаг чи ні,
що ніхто не прийде.
Страшно зараз, і ще буде страшно, коли я вийду на сцену.
Типу: «Можна було цього не робити».
Я міг зараз сидіти вдома і дивитися футбол,
втикати в телефон й ігнорувати дітей.
Я міг би цього не робити.
Але я у відчаї.
Спраглий.
Я сильно переоцінив свої сили.
То чому?
У мене складний період у житті.
Упевнений, що так у багатьох, але зараз я переживаю...
розрив, хоч у випадку 15-річного шлюбу, це розлучення, але...
Нічого не сталося. Не якась там причина.
Просто ми разом, відколи були дітьми.
І у нас є діти, і це складно. Їм складно.
Думаєте, важко сказати дітям,
що вони не отримають цуцика на день народження?
Спробуйте їм сказати, що відтепер у них буде 16 Ханук.
Це... Це казна-що.
У мене було багато вільного часу, переважно вночі і кожні другі вихідні.
І я награвав пісні.
Саме це я і робитиму.
Я не розлучаюся. Я...
Пробачте.
Я навіть хотів посередині зупинитися. Я хотів зупинитися,
але пісня звучала навіть краще, ніж я думав, тому я...
Я піддався бажанню. І ще раз, давайте не...
Моя дружина привезла мене сюди, щоб я міг випити. Я...
Навіть не хочу дивитися в цьому напрямку. Я...
У нас недавно був сеанс, і я сказав,
що не жартуватиму зі стосунків на сцені.
У мене навіть COVID не було. Я...
Мої батьки були лаунж-співаками. Не йдіть. Це правда.
Це правда. Мої батьки були лаунж-співаками.
Вам цікаво, навіщо три гітари? Я скажу.
Я часто їх ламаю.
Привіт, Колі. Зробиш мені послугу? Ти з мамою?
Попроси її привезти мені «Зантак».
-Це твій син? -Так.
Скільки в тебе дітей?
Багато. Троє.
Троє, щоб люди думали,
що я релігійний, хоч я просто легковажний.
Це «Зантак»? Можна мені?
Дякую, сонце.
У когось ще є вода? Дружина принесла мені «Зантак».
Чому тут усі ці люди?
-Які люди? Тут стільки людей. -Так, хто вони?
3Arts найняли документалістів, щоб знімали мене весь вечір.
Ми їм не платимо.
-Ні. -Гаразд.
Хай беруть претцелі.
ДАНІЕЛЛА ЛІБЕН ДРУЖИНА АДАМА
Тут ще одна команда, знімають для The Bell House.
Вони змонтують матеріали і зроблять концертний фільм.
Ти до мене клеїшся?
Клеюся.
Ти нахиляєшся... Ти нахиляєшся і клеїш мене.
-Кохаю тебе. -Я теж тебе кохаю.
Отакої.
Бачу, багато хто з вас озирається і думає...
«Це таке шоу?»
Так, це таке шоу.
Бляха, цей ремінь теж?
Суф'ян Стівенс ніколи не мав проблем із...
ременем.
Максе, цим боком попереду?
-Так. -Гаразд.
Мабуть, тому незручно.
Коли ти великий музикант, який мандрує турами,
ти не повинен робити це щовечора.
Я завжди так нервуюся, що впаду зі сцени.
У них є люди, які це за них роблять,
вони задають планку.
Я не знаю, що роблю, до речі. Я просто кручу.
Чорт. Я хвилююся, чи часом не забув каподастр.
Не зважай.
Ти налаштовуєшся на низьку планку, але...
насправді це чарівно.
Не кажи так. Є великі шанси, що я нагиджу в штани.
-Алло. -Привіт, Адаме, це Брент.
Я знаю, що під час виступу ти виконуєш багато каверів,
на які в тебе немає прав.
Поки що.
У тебе є оригінальні пісні,
які могли б підійти?
Я просто... Я не...
Мені соромно грати свої пісні.
Набагато легше грати пісні інших людей.
Так. Ні, авжеж.
Але я знаю, що за це слід платити,
про що я не подумав.
Я знаю, що мене знають як комедіанта.
Тому повторюся: це нагадує підставу і підміну.
Ви думали, що я тут, бляха, роблю?
Сраний Елліот Сміт.
І, скажу вам, я розумію.
І я ніколи... Я не займаюся стендапом. Я ніколи не був стендап-коміком,
хоча думаю, що ці люди,
знаєте, вони багато в чому є філософами нашого покоління.
Особливо ті, що з подкастами з Остіна.
Мені здається, що...
Вони переступають межу, щоб нам не довелося.
І я ціную і вдячний. Я просто ніколи цього не робив.
Я не мусив думати, читати новини:
«Що я робитиму? Що тут смішного?»
Я не мусив думати про зав'язку чи розв'язку жарту,
бо я... просто народився симпатичним, тому...
Мені не треба було цього робити.
Але якщо я придумаю жарт,
ви перші його почуєте... сьогодні.
Я не знаю, чи в мене є жарти, але якщо є, поділюся з вами
між піснями.
Це не обіцянка і не гарантія, це просто речення.
Підірвали Чікен Мена у Філлі...
-Алло. -Привіт, Адаме.
Я хочу поговорити про права і дозвіл на музику.
Усе наче добре,
але пісня Брюса Спрінгстіна...
-Угу. -На жаль,
не думаю, що ми отримаємо права
на цю пісню. Це дуже популярна пісня.
Можна зіграти шматочок?
Не думаю, що можна взагалі грати, на жаль.
Узагалі? Але це жарт.
Типу слухають пісню,
а тоді ти кажеш жарт,
це наче довгий вступ.
Я спробую.
Ми подзвонимо...
Справді, те, як створювався цей випуск,
якщо в нас буде пісня Oasis, усе гаразд.
Так. Ні. Так.
Так, мабуть.
Що стосується Oasis...
зараз 2024 рік.
Я не уявляю,
що в них щось відбувається.
Вони не гурт. Вони ненавидять один одного.
-Твоя правда. -Вони не гурт уже 20 років.
Припускаю, права на Oasis
ми отримаємо без проблем.
Так, спробуємо на всі ліцензовані пісні.
Якщо не отримаємо,
то щось придумаємо.
Але ми докладемо зусиль із піснею Oasis.
Якщо не вийде,
тоді все марно.
Ми будемо старатися.
Цей спецвипуск як для глядачів,
так і для тебе, тому... працюємо.
Так, мені подобається. Ти сказав,
що це для глядачів...
Це для глядачів
і для мене.
Мені подобається.
ПІСЛЯ ОДНІЄЇ НЕЛІЦЕНЗОВАНОЇ ПІСНІ БРЮСА СПРІНГСТІНА...
Отже...
Мої діти були...
Мої діти були у виїзному таборі влітку.
І ми з дружиною...
просто виснажені...
від трахання в їхніх ліжках.
За мною ходить команда документалістів.
Як Кобі, знаєте, молодий Кобі.
Я готуюся до найбільшої і найкращої своєї документалки.
Алло.
Привіт, Рісіс.
У мене всес добрес. А в тебес?
ПО ТЕЛЕФОНУ: СЕСТРА АДАМА
Так, це я.
У мене телефон на плечі. Я на місці, облаштовуюся.
Ні, у мене немає звукачів, Рісо.
Чудова ідея. Якщо шоу матиме успіх,
я собі знайду.
Я хочу, щоб спецвипуск був частково такий,
і мені незручно, що це знімають,
що я це кажу.
Але я б хотів, щоб була така частина, і водночас було...
першокласно.
-Першокласно. Нічого не вийде. -Так. Авжеж.
Буде як буде.
Але буде як буде. Буде як буде.
Ой.
Ні, це труба. Це поганий знак.
Зі мною раніше такого не траплялося.
У фільмі буде багато моїх подвійних підборідь.
Так, нижче, бляха. Нижче.
Можна нам вищого відеографа? Бляха.
Привіт. Просто маленьке зауваження.
Я бачив сирий матеріал, усе прекрасно.
А можна якось зробити,
щоб були кадри, де глядачі сміються?
Бо це... Це ж комедійний випуск.
Я подивився відзнятий матеріал.
У нас, на жаль, немає кадрів, де глядачі сміються,
за весь спецвипуск.
Але ж вони сміялися, правда?
Так, хтось... гиготів, це точно.
Гиготів?
Може, ми накладемо кадри і додамо звук, щоб було...
У тебе є кадри, де сміються?
Ніхто не сміявся на шоу?
Є кадри, де люди ходять туди-сюди.
Ходять туди-сюди?
Може, ми могли б...
Може, ШІ допоможе?
Весело, правда? Нам весело. Так?
Усі хлопці тут такі: «Якого фіга ти мене сюди притягла?»
Ми розважаємося, народ. Усе гаразд.
Я Джон Меєр комедії.
75 % моїх глядачів - жінки,
а 25 % чоловіки, яких сюди затягли, не в захваті.
Я хочу вам повідомити, хлопці. Буде «на біс».
Я не хочу... Бо це завжди дивно. Типу: «Вони повернуться на сцену?
Іти до машини? Я встигну до заторів?»
Усе те гівно.
Тому... Скажу відкрито: буде «на біс».
Я, мабуть, вдаватиму, що не знаю, скільки в нас часу.
Не знаю, чи можна, і...
сподіваюся, вам зайде, і ви такі:
«Ні, ще».
Бо все одно отримаєте.
Як я казав, ми дійшли до музичної частини вечора,
і жартів стає менше, цифра наближається до нуля.
Що вражає, бо їх і раніше було небагато.
Наступна пісня - одна з моїх улюблених,
і улюблена пісня іншого мого сина Коула.
Його недавно відібрали в шкільну виставу,
що просто жах.
Жах для мене.
Мій тато казав: «Тобі цього не треба»,
і я такий: «Точно? Буде багато відмов».
Він такий: «Мені не відмовлятимуть». Я такий: «О, так».
Йому не відмовили.
Він одразу отримав головну роль, із ходу.
Але вчитель акторської майстерності...
сказав йому:
«Ти в другому акті, ти зірка другого акту.
У першому акті тебе небагато,
допоможеш у хорі?»
І мій син мені розказав і такий:
«Я не люблю виступати в хорі».
А я: «Я знаю, я розумію.
Ти хочеш всюди бути зіркою,
але є приказка, що малих ролей не буває».
І перш ніж я закінчив, мій син сказав:
«Тоді чим ти заробляєш на життя?»
Тому відповідь - граю людям кавери пісень.
Чуваче, не хвилюйся... Чесно, якби я міг дати тобі
одну пораду, то, типу, не хвилюйся...
Про інші пісні не хвилюйся.
Ця пісня Oasis -
це була кульмінація виступу.
Якщо вона в нас буде,
ми на коні.
Так, я...
-Я розумію. -Але знову ж таки...
На цю пісню легко дістати права,
це типу... якщо все добре...
склей докупи.
Трішки перепочинемо від жартів
і заспіваємо гарну пісню,
розумієш?
Так, авжеж.
НЕЛІЦЕНЗОВАНА ПІСНЯ TEARS FOR FEARS
Я отримав перший роковий жест у Ґованусі.
Так, від чувака в кашеміровому светрі на блискавці.
Я тебе бачу, я - це ти.
У нас є кілька особливих гостей.
Дейв Гілл, який часто зі мною грає, один із найкумедніших чуваків
і гітарист-віртуоз, один із найкращих гітаристів,
один із перших, із ким я почав працювати.
Дейві Гілл! Як життя, старий? Радий тебе бачити.
-Я теж! -Так, маєш чудовий вигляд.
Здаєшся свіжим і в стилі Tenacious D.
Так.
Ти ніби купаєшся в грошах.
Дивися, що в нього. Я цього не бачив.
Я ховаю педалі.
Хочете знати, які педалі я використовую?
Я радий, що ви спитали.
Це документальний фільм?
-Так, документальний. -Ого.
Мій кузен буде діджеєм...
КУЗЕН БЕН ДІ-ДЖЕЙ SEAFOOD PLATTER
...поки люди виходитимуть на сцену.
Так, ван жахливий.
Він найгірший.
Скільки триває документалка?
-Лише вечір. -Лише сьогодні?
-Документалка за вечір? -Лише вечір.
Клас.
Лише один вечір.
А можна нам вищу підставку?
Я вперше про це прошу,
не знаю, хто грав тут учора, але...
Привіт, Краммі!
Девід Крамгольц,
один із найсмішніших і найкращих акторів,
і в нього дуже гарний голос.
Чувак проявив ініціативу. Іноді треба проявляти ініціативу.
Я не їду у світове турне.
Я міг би...
ДЕВІД КРАМГОЛЬЦ - ПРОФЕСІЙНИЙ АКТОР, НЕ ПРОФЕСІЙНИЙ СПІВАК
Я міг би збирати аншлаги повсюди, в Люксембургу,
чи де він там був.
Я вирішив цього не робити. Я граю у двох гуртах, що роблять кавери на Grateful Dead
у барах у Нью-Джерсі.
І це жарт на всі ці пісні. Я наче такий скромний,
сором'язливий, а музика доволі непогана,
і так смішніше.
Я думав, чому він це робить.
Він пристрасний.
Невгамовну пристрасть неможливо вгамувати.
Зрештою він приносить радість у світ
і досліджує свої можливості...
за гроші, і я думаю, це варте захоплення.
Я ще не знаю, що з цим робитиму,
але я якось хочу перейти до суті.
Мені подобається, що ти це робиш, це круто.
-Це щось. -І не кажи.
Думаєш, він змінюється чи вчиться?
Чи якось росте?
Крім його банківського рахунку?
Ні.
Ні, я не... Він наче такий самий.
Я знаю, що він отримує задоволення, і це добре,
але він завжди отримує задоволення.
Він анітрохи не змінився,
і тур сто відсотків його не змінить.
Це як бути на весіллі чи що.
Це наче година коктейлів на весіллі.
-Це круто, бляха. -Девід: у мене є бонго...
Так, принеси.
Вони в машині.
-Так. Неси. -Чуваче.
-Так, будь ласка. -Усе краще.
Усе краще. Що більше, то краще.
Девід багатошаровий.
Ніколи не знаєш, який шар Крамгольц розкриє.
Я радий, що він розкрив шар бонго.
Так, сподіваймося, це останній шар.
Ще раз дякую, чекаю з нетерпінням.
Ти жартуєш? Мені це подобається.
Єврейський король.
Перша пісня, яку ми зіграємо...
Це пісня, яка... Я недавно виступав у Лондоні,
і все пройшло не так добре через мовний бар'єр.
І я...
Посеред виступу я думав: мені потрібна пісня
від виконавців з Англії чи що. Я не знаю, де Лондон.
І в мене був ефект Мандели. Я знав цю пісню.
Я зіграв пісню, і все минуло добре.
І відтоді я її граю.
Тому, якщо ви її знаєте, підспівуйте.
Думаю, вам сподобається.
Привіт, Адаме.
Як би тобі сказати.
Ми зв'язалися з Ґаллахерами,
-командою Oasis. -Чудово.
-Так, ні... -Вони зараз на хвилі.
Так. На жаль, теж,
бо тепер вони кажуть,
що пісню Oasis використовувати
незаконно.
Що?
-Так. -Як це сталося?
Ти грав пісню Oasis наживо без прав.
Так можна.
Пісню грати можна.
Я не розумію.
Права працюють таким чином,
що є публікація,
-а є ще... -Я знаю, як працюють права!
Я не довбаний бовдур!
Весь спецвипуск базувався на отриманні прав на кавер-пісні.
У цьому суть!
Це... Це все!
-Ти мав би сказати... -А залишився лише огрядний,
привабливий чувак без матеріалу.
Що скажуть інші стендапери?
Це кінець. Завіса для Пеллі.
Імператор голий.
Я не смішний.
У мене немає матеріалу.
Я не можу розважати.
Я про все брешу.
Бла-бла-бла.
Можемо вставити Девіда.
У нього є смішні жарти.
Ні, нема.
Він доволі смішний. Він...
-Він зніме навантаження... -Ні.
-Ні. Не смішний. -Люди його люблять.
-Він нічого. -Люди люблять Девіда. Усе вийде.
Це кошмар.
Це буде жахливо.
Я думав, що я...
виграю «Еммі».
Як Боб Бернгем.
Це «Supernova».
Це Oasis.
Довбані брати Ґаллахери.
Девід Крамгольц!
Дякую. Мій єврейський король.
Отже, ми переходимо до музичної частини вечора.
Є дві причини, чому я гратиму наступну пісню.
Хочете знати...
Мабуть, ні. Це не має значення.
Це справді не має значення. Це все фарс.
Я роблю те, чого обіцяв не робити,
тобто грати музику і кайфувати від цього.
Так? Це справжня суть. Це так втомлює. Я у відчаї.
Ось що трапляється, коли бачиш, як це роблять твої батьки.
Бувало у вас, що є друг, і ви його любите,
але коли вони поруч з іншими людьми, їх забагато?
Я виріс із двома такими - мої батьки.
Ось як ти опиняєшся тут і благаєш незнайомців тебе любити.
Я заповнюю яму, глибоку і сумну яму.
-У мене є мерч. -Так.
Де його краще поставити?
У тебе є продавець?
Немає. Я хотів надрукувати штуку,
типу: «Не будь козлом».
Може спрацювати.
Це не Гелловін.
Так. Я...
відчуваю, що твої глядачі доволі...
-Шанобливі? -Так.
Сподіваюся.
Більшість із них - мої родичі, тому я хвилююся.
Мій тато сьогодні виступатиме зі мною. Нічого, якщо він гратиме на фортепіано?
-Так. -Гаразд. Ні, це лише одна пісня.
А потім він дуже довго повертатиметься на місце.
-Буде мило. -І він вдаватиме, що йому важко,
але він просто хоче, щоб усі на нього дивилися.
Я хотів закінчити виступ...
Не весь виступ, бо буде «на біс», але я...
Знаю, що я вам сьогодні трішки брехав.
І я хочу за це вибачитися.
Просто... Іноді, особливо якщо робиш щось таке,
на це немає причини.
Ви шукаєте глибину і причину, і «чому»? Чому?
І сьогодні я зрозумів,
особливо з таким гуртом, як цей,
і гарно провівши час...
Це все для мене.
Пробачте, це не для вас.
Але я відчуваю, що мушу вам щось довести,
тобто що мої батьки справді були...
лаунж-співаками.
І щоб по-справжньому...
довести вам це...
Я запрошу тата на сцену зіграти пісню.
Отже, пані та панове...
Доктор Стівен Пеллі.
Я все поставлю, чекай.
Не такий, як інші гості. Не поспішай.
Посвітити, поки ти дивишся в меню?
Тато приходить сюди о 17:30, щоб знову порепетирувати.
З ним так важко.
ДОКТОР СТІВЕН ПЕЛЛІ ТАТО/ЛАУНЖ-СПІВАК/ДОКТОР
Ти вмієш виконувати вібрато?
Я знаю, що він не з тих, хто імпровізує, але я імпровізую.
А він... Це не його шоу. Це моє шоу.
Ти мусиш його побачити. Він класний.
Він неймовірний.
У нас багато часу. Усе добре.
Але треба бути готовими, що тато використає майже весь.
-Тату. -Ти знімаєш?
Весь вечір знімають.
Що? Що ти сказав?
-Весь вечір знімають. -Гаразд. Чудово.
Гаразд.
Отакої.
-Готовий, тату? -Чекай, я лише хочу...
Я хочу присвятити цю пісню.
-Я можу присвятити пісню? -Це не твоє шоу, але звісно.
Я хочу присвятити цю пісню трьом моїм чудовим дітям.
-Ти один із них. -Я знаю.
Я не бачив інших.
Чекаю з нетерпінням.
Двоє інших теж тут.
І вони неймовірні діти.
Тату, ми про це говорили. Ми про це говорили.
І я знав, що ти не послухаєш,
бо ти сказав: «Я мушу це заспівати».
Ти сказав мені дослівно: «Я мушу це заспівати».
А я сказав тобі: «Ні, не мусиш».
Ти сказав: «Так, мушу». І я сказав: «Це моє шоу».
А тоді на першій репетиції ти це заспівав.
Гаразд, почалося знущання...
Баланс у нормі?
-Як на мене, ти звучиш неймовірно. -Так. Але...
-Але я... -Суб'єктивно. А ви...
Народ, позитивне підкріплення для мого тата.
-Баланс у нормі? -Так, чудово.
-Неймовірно. -Твої доньки і невістка
кажуть, що це неймовірно. Недостатньо переконливо?
З ним так важко працювати.
Просто неймовірно важко працювати.
Важче, ніж із будь-ким іншим, із ким я бував на сцені.
У нього високі вимоги.
Він... Каже, я не тримаю темпу. У нас тут жестяк. Це...
Це капець.
Мої батьки, мої...
Мій тато...
Мої батьки раніше разом співали професійно,
а також удома,
і відколи померла мама,
мені здається, що це...
шанс для тата знову з нею заспівати,
хоч її тут нема.
І ми завершуємо пісню.
Красиво.
Дуже добре, тату. Дуже добре. Ти молодець. Люблю.
Багато шоу базується на питанні, чи я кажу правду і...
тобто...
Мої батьки...
хто вони - велика частина цього питання.
І хоч це й серйозний виклик,
який кращий спосіб довести
мої слова глядачам, ніж показати, тож...
Як ми закінчимо пісню, Адаме?
Дуже вам дякую. Це був неймовірний вечір.
Дуже весело. Дякую вам. Мій тато, доктор Стівен Пеллі.
Бачите, він справді...
Дякую вам.
Що?
Я не знаю. У нас є час? Не знаю.
Якщо затримаємося, влетимо у копійку? Бляха, зробімо це.
Гаразд, перш ніж я покличу гурт на кілька останніх пісень, кожен...
Зазвичай, коли я бачив, як мої герої виступали на рок-концертах,
вони виходили і грали ліричну пісню,
перш ніж вийде гурт, і вони знесуть вам дах востаннє.
Тож я теж так зроблю.
Це моя оригінальна пісня.
Ніхто не хоче цього чути. І я... Я розумію.
Це наче моя гітара витягла маленьку гітару
і грає вам на ній. Я розумію.
Але ми вже...
Подивіться, що сталося сьогодні.
Я приберу оригінальні пісні зі списку виступу.
-Я наче... -Це твоє шоу.
-Я знаю. -Вони прийшли побачити тебе.
Я знаю, але здається...
Якщо це оригінальна пісня, зроби це.
Ні, це забагато. Я не достатньо вправний.
Я спробую на перевірці звуку, але я не впевнений.
Якби я міг мати що завгодно
Якби я міг мати хоч щось
Скажи мені Що ти хочеш на вечерю
І це все
Мені байдуже до меню
Я згоден на будь-що
Солоне, гостре і солодке Мені байдуже
Твоє щастя для мене все
Я люблю їжу як усі
Повір, я не соромлюся
Але, сонце, будь ласка, я на колінах
Не кажи: те, що і ти Коли я питаю, чого ти хочеш
Усі!
Не кажи: те, що і ти
Коли я питаю, чого ти хочеш
Не кажи: те, що і ти Коли я питаю, чого ти хочеш
Дякую.
Один із ключових моментів шоу -
скільки правди я кажу і чому це важливо.
Яка різниця? Не просто, яка різниця,
а чому я одержимий фактом, що це не має значення?
Хіба я не маю казати правду?
Я думаю, це підтекст для дурних жартів життя, байдуже.
Це чудово. Мені подобається.
Мої останні слова такі.
У цей час надзвичайної напруги і тривожності
ми мусимо збиратися разом і сміятися,
співати, грати музику, а якщо в результаті буде секс,
тоді це варте всього.
А якщо ні, нікчемне життя - це наш вибір,
і ми мусимо йти цим шляхом до кінця.
Маю кілька порад.
Ні, не треба порад.
Ти мусиш сприймати це серйозно,
довбаний козел.
Я знаю. Не треба порад.
Це було найкраще з найкращого.
Круто. Дуже класно, Дейве. Дякую, старий.
Закономірність, яку ви помітите в мені, - я ледь існую.
Я ледь живий. Я ледь людина.
Я дуже хотів щось зробити,
що було б помітним.
Останні кілька років були пандемії і страйки,
і я часто бував сам.
І я пройшов етапи страху перед сценою і меншого страху перед сценою.
Мені здається, це занадто просто. Може, апатії до сцени,
де я такий... Мені байдуже.
І це призводить до того, що ти погано працюєш.
А тоді ти боїшся, що ти погано працюєш.
А тоді... Я мусив позбутися думок.
І я думав, що якщо я знову колись виступатиму,
я... робитиму це сам.
Дуже вам дякую. Було весело.
Чудово, дякую вам.
-Дуже добре! -Це було значно...
Коли ви перестанете знімати?
Коли скажеш.
Гаразд. Можемо припинити? Я, бляха, виснажений.
-Це було класно. -Дуже класно.
-Ми розважилися. -Я аж...
-Дуже весело. -Сподобалося?
-Так, дуже. -Добре, я радий.
-Дуже весело. -Я радий, тату, ти був чудовий.
-Ти, мабуть, найбільше розважився. -Я...
І це... І це видно.
Коли ти так добре навчився грати на гітарі?
Тобто? Дякую, Емі. Ти про що?
-Я завжди грав на гітарі. -Так?
Ми знімаємо документальний фільм, тому я хочу сказати...
Так, Кейт, не псуй мені...
-Так, ні. -Це дуже сумна мить.
Перед великим відсотком глядачів
я прибираю власний безлад.
Правда, це наче залишити гроші на столику.
-Привіт. -Моя дружина.
-Як ви? Також... -Ні, ми не розлучені.
-Так, саме так. -Ні, не зараз, не сьогодні.
Дякую.
Я хочу випити. Здається, я пропустив келих.
Я... Здається, вони зачинені.
-Ти найкращий. -Ти за кермом?
Що?
Ти ж мав їхати за кермом.
Ні, ти привезла мене, щоб я міг випити.
Після шоу. Дякую.
Пробач, що сказав усім, що ми розлучилися.
Ти недавно сказав, що минув рік, відколи ми проводили час разом.
Це зайвий раз доводить, що означає бути частиною Ілюмінаті
і єврейської еліти Голлівуду.
-Це неймовірно. -Так.
-Не віриться, що я вклався в час. -Так. Ми... Ми впоралися.
Нам потрібен був гітарист.
Це одне.
Мені здається, що гра на гітарі мене врятує...
-У майбутніх расових війнах? -Так.
Так, ти впораєшся.
У вельветі таке важко тягнути.
На наступний тур мені потрібні костюми з легших тканин.
Льон. Це буде льняний тур.
Ти думала, коли ми одружилися, що ти це робитимеш?
-Чесно? -Так, чесно.
Гаразд.
Ти не думала, що ми протримаємося.
Чекай.
Денні, я налажав. Чому, думаєш, я не зможу?
Чорт!
Це воно.
Дякую, Bell House.
І що? Яка причина?
-Алло. -Привіт, Адаме.
Це Брент Годж зі спецвипуску.
Як життя?
Я тут монтував.
Здається, все гаразд.
Є кілька невеличких проблем.
Я говорив зі своїм адвокатом
і говорив із твоїм адвокатом і...
річ не в піснях і не правах.
Ми не можемо перевірити факти, які ти згадуєш
у спецвипуску.
У нас немає записів,
що твої батьки
десь грали музику.
Я про лаунж.
Так.
Ти кажеш: «Доктор Стівен Пеллі...»
То він доктор?
-Ти кажеш... -І те, і те.
Він доктор.
Але він був... Він був лаунж-співаком. Це спантеличує.
Він був лаунж-співаком, а тепер він доктор.
Так.
Присягаюся.
І знаєш, твоя дружина.
У тебе є жарти про розлучення і все таке.
Це справді твоя дружина?
Пробач, я не хочу здатися агресивним. Я просто...
Я працюю над цим більшу частину життя.
Я не можу нічого вдіяти,
якщо ти брешеш про себе.
Якби ти міг заприсягтися,
що все це правда,
тоді добре.
Адаме?
Не кажи: те, що і ти Коли я питаю, чого ти хочеш
Не кажи: те, що і ти Коли я питаю, чого ти хочеш, добре?
Не кажи: те, що і ти Коли я питаю, чого ти хочеш
Бо я їм, бляха, все.
Привіт, Бренте.
Це Адам. Я просто...
Я хотів вибачитися,
що психанув.
Просто... спецвипуск не тримається на одній пісні.
А ти чудовий хлопець,
і ти це робиш,
бо ти добрий.
І я впевнений, що фільм
буде чудовий, хоча,
знаєш, ти не міг...
ти не зміг зробити все,
що обіцяв.
Але я не думаю... Я думаю,
що, як і спецвипуск,
буде як буде.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин