Downloaded from YTS.MX
Zinu, ka daudzi no jums šobrīd domā, kāpēc?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kāpēc televīzijas zvaigzne...
spēlēs man dziesmas
Govanusā?
Es uz to atbildētu - filmu zvaigzne.
Tad es teiktu - es nezinu.
Nav ne jausmas.
-Hallo. -Vai Ādams?
-Jā. -Ādam, te Brents.
Es kopā ar tevi filmēšu komēdijšovu.
Jā, kā iet, vecīt?
Traki. Nekad neesmu filmējis iepriekš nesatiktu cilvēku.
Mēs uzreiz ķersimies pie lietas, tiklīdz satiksimies.
Jā. Nē, tas strādās. Tā ir vislabākā enerģija.
Tas nav standarta komēdijšovs.
Tas ir brīvs... Kā būs, tā būs.
Man pat šķiet forši,
ka viss tiks safilmēts vienā dienā.
Forši. Aiziet. Tas ir aizraujoši.
Tu neiebilsti, ka dzirdēs tavu balsi?
-Nē. -Labi.
Mans čoms tiecas pēc slavas.
Redzu to mākslinieka dzirksti tavās acīs. Režisors un...
Parasti māksliniekiem apkārt...
ir vesela komanda, un tas ir forši. Tā ir viņu...
Es to visu daru no šī auto.
Tas taču izklausās labi, ne?
INTĪMS VAKARS AR ĀDAMU PALLIJU
Tev ir daudz kaverversiju?
Jā, daudz. Nezinu,
kā tas legāli strādās, bet man patiesībā vienalga.
Man tiešām vienalga.
Lai to izdomā kāds cits. Tas noteikti ir iespējams.
Ja tas nav iespējams, tad tas tiešām
būs tikai klausītājiem. Vai man.
Man ir oriģināldziesmas. Nezinu, vai šovakar tās spēlēšu.
Mans tēvs dalījās ar ļoti daudz piezīmēm
par pēdējo izrādi, ko viņš redzēja, bet to bija ļoti daudz.
Tā kā es nezinu. Es pie tā strādāju. Redzēsim.
Dāmas un kungi, Ādams Pallijs!
Man patīk sākt katru izrādi ar dažām sliktām ziņām.
Pirmā sliktā ziņa - es tūlīt paņemšu ģitāru.
Ko, pie velna, es daru nepareizi?
Esat redzējuši, ka Edijam Vederam tā gadītos...?
Atgriežamies pie sliktajām ziņām.
Es tūlīt iemiesošu to joku no "Bārbijas",
kur vīrieši tev spēlē ģitāru.
Gribu pateikt, ka jau ilgi strādāju pie šīs izrādes.
Es to darīju jau pirms tā joka.
Es aizvedu meitu noskatīties "Bārbiju".
Kad Raiens Goslings izvilka ģitāru, meita paskatījās uz mani
bez ironijas, ar ieplestām acīm, un teica: "Gluži kā tu, tēt."
Jā.
Atbildēju: "Nu, zini, es to pagriezīšu citādi."
Uzaugu Ņujorkā, mani vecāki bija atpūtas bāru dziedātāji...
Daudzi to nemaz nezina par mani.
Neredzu skatītājus, bet minēšu, ka mani klausītāji
ir mileniāļi, un viņu vecāki arī ir šeit.
Atpūtas bārs ir...
kā viesnīcā pats sākums.
Kad ieej viesnīcā, atpūtas bārs ir pašā sākumā.
Mani vecāki 70. un 80. gados sēdēja pie klavierēm.
Mans tēvs spēlēja klavieres, un mamma gulēja uz klavierēm.
Viņi uzstājās ar dziesmu. Mans tēvs teica:
"Zini, kas dzīvē ir vissvarīgākais, Kāren?"
Mamma atbildēja: "Kas, Stīven?"
Un viņš: "Draugi."
Viņa pretī: "Draugus vajag."
Tad viņi abi dziedāja.
Draugi ir vajadzīgi
Viņi to darīja arī uz skatuves.
Ne tikai mājās katru mīļu brīdi.
Nesen sapratu, ka esmu ieslīdzis rutīnā.
Es domāju: "Ko lai es daru?
Ko man vajadzētu darīt?" Šķita, ka kaut kas jādara.
Tāpēc nolēmu paņemt ģitāru,
jo tēvs nekad neiemācīja spēlēt klavieres.
Viņš teica: “Tu negribi tādu dzīvi.”
Es tādu tāpat dabūju.
Vecmāmiņa saka, ka esmu atsūtīts no elles, lai pabeigtu iesākto.
Katru reizi, kad dodos uz koncertu,
izskatās, ka esmu padzīts no mājām.
Izskatās, ka sieva mani ir izmetusi no mājām.
Bļāviens. Murgs.
Sūds! Es to biju pelnījis, biju pelnījis.
Ko?
Sūds.
Es to nosaucu par intīmu vakaru,
jo baidījos, ka neviens neatnāks, tāpēc...
Bļāviens, vai es to salauzu?
Varam nolaist latiņu zemāk?
Beigās jutīsimies labāk, kad pacelsim augstu.
Izpārdots!
-Tiešām? -Jā.
-Tas ir lieliski. Tas ir labi? -Ļoti labi. Mērķis ir izpārdot.
Forši.
Tātad šovakar mēs kopā mēģināsim saprast,
kāpēc cilvēki vispār kaut ko dara. Es tā ceru.
Mēs to darīsim, kopā dziedot dziesmas.
Es sākšu pavisam lēni,
jo gribu, lai visi kopā noķer ritmu.
Es gribu, lai visi saprot - nav nekādu standartu.
Es aizmirsīšu vārdus, jūs aizmirsīsiet vārdus.
Tas nav svarīgi.
Ir svarīgi vienā telpā kopā dziedāt.
Bet kāpēc, vai ne? Kāpēc?
Ziniet...
Es nedomāju, ka ir kāds konkrēts iemesls, kāpēc kāds izdomā:
"Es darīšu kaut ko mazliet citādi,
nekā parasti."
Tas var būt jebkas. Tas var būt... Jebkas var notikt,
kas kā tauriņa efekts izmaina dzīvi dažādos veidos.
Un es...
apmēram pirms deviņiem mēnešiem es saslimu ar Covid.
Zinu, ka daudzi no jums droši vien domā:
“Nu un tad? Es saslimšu ar Covid tagad.”
Tā būs.
Sākumā man nemaz nebija tik slikti.
Bet tad kļuva slikti, un man nācās doties uz slimnīcu.
Slimnīca ir dīvaina vieta,
turklāt tā ir vieta, kur tu ej meklēt atbildes.
Dažreiz viņi sniedz atbildes
uz jautājumiem, kurus tu nemaz negribēji uzdot.
Tas ir kā kāršu namiņš. Un, zini...
kad viņi palīdz ar vienu lietu,
viņi atklāj, ka man ir vēl kaut kas. Un...
kad tev dzīvē tā notiek
un tev pasaka, ka varbūt...
laiks, kas tev šķietami bija, lai izdarītu
visu, ko vienmēr esi gribējis...
ir ierobežots.
Un tad es nodomāju:
“Nu tad man jāsāk spēlēt dziesmas.”
Īsumā...
Tas ir mans iemesls.
Vispār... Pirms turpinu, jāpasaka, ka es nemirstu.
Atvainojos. Tas bija sūdīgi.
Tas bija tik sūdīgi.
Ja kāds to filmēja, lūdzu...
Es nezinu. Es sabijos. Es...
Nezinu, kāpēc.
Domāju, ka nezinu. Tad ienāca prātā, ka vajadzētu...
Es pat nezināju, ka zinu to dziesmu.
Nekad dzīvē neesmu to dziesmu spēlējis.
Es ne...
Es zinu, ka ir cilvēki, kas taisa komēdijšovus šādā stilā.
Viņi slimo ar kaut ko,
un tā nav atsauce uz viņiem.
Tā bija tikai kļūda, neliela kļūda, no kuras, manuprāt, varam atkopties.
Es esmu vainīgs. Jūs neko neizdarījāt.
Mani vecāki patiešām bija atpūtas bāru dziedātāji.
Tā ir patiesība visam pamatā.
Šodien jutos tik sačakarēts un nervozs,
ka paņēmu līdzi otru kurpju pāri - tādu pašu, kāds man jau bija kājās.
Jau pašā sākumā, kad satikāmies, pamanīju,
cik ļoti tu gribēji būt kadrā.
Tagad, kad man acīmredzami ir problēmas ar šo aparatūru,
izskatās, ka tu esi atgriezies režisora lomā.
Te ir tik daudz sūdu. Vieni sūdi, sūdi. Šausmīgi.
Tas, ko es tagad daru,
ir pielīdzināms tam, ka tev kāds dzied metro.
Es esmu jūs visus parāvis sev līdzi uz elli.
Tu esi uztraucies?
Protams. Esmu šausmīgi nobijies. Es to nemaz negribu darīt.
-Hei! -Kā iet?
-Labi. Un tev? -Arī labi.
Piedod, ja atnāci agrāk manis dēļ.
Ak, nē, nē. Viss kārtībā.
Tas nozīmē, ka viņš atnāca agrāk manis dēļ.
Tas ir kaitinoši.
Sasodīts. Katrs komiķis grib to darīt, un sanāk tā, ka es to daru.
Tu domā, ka nolādētais Džeiks Džonsons tik smagi strādā pie sava raidieraksta?
Nē.
Tas sūda brālis vārtās naudā uz sava dīvāna Pasadīnā,
un smejas par veco Palliju.
Paskat, ko tu izdarīji ar Dieva doto skaistumu, kas piemīt mums abiem.
Vienmēr ir ļoti bail, vienalga, vai viss izpārdots vai ne,
ka neviens tāpat neatnāks.
Tas uznāk ik pa laikam - un vienmēr arī pirms kāpšanas uz skatuves.
Es taču varēju vienkārši to nedarīt.
Varēju sēdēt mājās, skatīties futbolu,
blenzt telefonā un ignorēt bērnus.
Es taču varēju vienkārši to nedarīt.
Bet esmu tik izmisis.
Tik izbadējies.
Es pamatīgi pārpūlējos.
Kāpēc?
Man šobrīd dzīvē ir smags posms.
Droši vien daudziem no jums tā ir bijis, bet es tagad pārdzīvoju...
šķiršanos. Ja esi precējies 15 gadus, tad to dēvē par laulības šķiršanu, bet...
Nekas īpašs nenotika. Nekas tāds.
Bijām kopā kopš laika, kad paši bijām bērni.
Tagad mums ir bērni, un tas viņiem ir ļoti grūti.
Ja jums šķiet grūti viņiem pateikt,
ka dzimšanas dienā nedabūs kucēnu.
Pamēģiniet pateikt, ka turpmāk viņiem būs sešpadsmit Hanukas.
Tas ir... tas ir haoss.
Man ir bijis daudz brīvā laika - vakaros un katru otro nedēļas nogali.
Tāpēc es vienkārši sāku spēlēt dziesmas.
Tāpēc to arī darīšu.
Es netaisos šķirties. Es...
Atvainojos. Piedodiet.
Es pat gribēju vidū pārtraukt. Grasījos pārtraukt vidū,
bet nodomāju - šī dziesma patiesībā skan labāk, nekā gaidīju, tāpēc...
Es turpināju. Labi, ne...
Mana sieva atveda mani šurp, lai es varētu iedzert.
Negribu pat skatīties tajā virzienā.
Mums tikko bija konsultācija, kurā teicu,
ka nepazemošu mūsu attiecības, pārvēršot tās par joku.
Man pat nemaz nebija Covid. Es...
Mani vecāki bija atpūtas bāru dziedātāji. Neejiet prom. Tā ir taisnība.
Tā ir taisnība. Mani vecāki bija atpūtas bāru dziedātāji.
Droši vien jautāsiet, kāpēc trīs ģitāras. Un es pateikšu.
Es tās bieži salaužu.
Hei, Koli. Hei, vai vari man palīdzēt? Vai tu vēl esi ar mammu?
Vari palūgt, lai atnes man Zantac?
-Tas ir tavs dēls? -Jā.
Cik bērnu tev ir?
Pārāk daudz. Man ir trīs.
Trīs ir pietiekami, lai cilvēki domātu,
ka esmu reliģiozs, lai gan patiesībā esmu nerūpīgs.
Vai tā ir Zantac tablete? Jā, vai vari man to iedot?
Paldies, mīļā.
Vai kādam vēl ir ūdens? Sieva atnesa man Zantac.
Kāpēc te ir tik daudz cilvēku?
-Kādi cilvēki? Tik daudz cilvēku. -Jā, kas viņi ir?
3Arts nolīga dokumentālistus, lai mani visu nakti filmētu.
Mēs viņiem nemaksāsim.
-Nē. -Labi.
Viņi var dabūt sālsstandziņas.
Var dabūt sālsstandziņas.
DANIELA LAIBENA SIEVA (PRECĒTA)
Ir vēl viena komanda, kas filmē "The Bell House" pasākumus.
Viņi saliks kopā to materiālu un uztaisīs koncertfilmu.
Tu flirtē ar mani?
Es ar tevi flirtēju.
Tu esi noliecies... Noliecies pret mani un flirtē...
-Es tevi mīlu. -Es tevi arī.
Sasodīts.
Redzu, ka daudzi no jums tagad skatās apkārt un domā:
“Vai šī ir tā izrāde?”
Jā, šī ir tā izrāde.
Bļāviens, arī šī siksna?
Sufjans Stīvens nekad nav mocījies ar...
siksnu.
Maks, vai šai pusei jābūt priekšā?
-Jā. -Labi.
Man šķiet, tāpēc tā man tik ļoti traucē.
Kad kā slavens mūziķis brauc koncerttūrē,
tev taču tas nav jādara katru vakaru?
Es vienmēr ļoti baidos, ka nokritīšu no skatuves.
Viņiem ir cilvēki, kas to izdara viņu vietā.
Viņiem kāds uzstāda līmeņus un tamlīdzīgi.
Bet es vispār nezinu, ko daru. Es vienkārši ieslēdzu.
Sūds. Zini, par ko es uztraucos? Ka esmu aizmirsis kapodasteru.
Ā, nē, nekas.
Tātad tu pats sev nolaid latiņu, bet...
patiesībā tas ir diezgan maģiski.
Nesaki tā. Ir liela iespēja, ka es apkakāšos.
-Hallo. -Hei, Ādam, te Brents.
Zinu, ka tu šajā izrādē spēlē daudz kaverversiju.
uz kurām tev nav tiesību.
Pagaidām.
Tev ir oriģināldziesmas,
ko varētu izmantot?
Es... Es ne...
Ir apkaunojoši spēlēt savas dziesmas.
Daudz vieglāk ir spēlēt citu dziesmas.
Jā. Jā, pilnīgi noteikti.
Bet es zinu, ka par to jāmaksā,
par ko es īsti nebiju padomājis.
Zinu, ka mani pazīst kā komiķi.
Tā kā šis ir tāds kā triks.
Ja jūs domājat: “Ko pie velna es šeit daru,
klausoties sūdīgā Eliota Smita kopijā?”
Es saprotu.
Es nekad... neuzstājos ar stāvizrādēm. Es to nekad neesmu darījis.
Lai gan, manuprāt, tie čaļi
visādā ziņā ir mūsu paaudzes filozofi.
Īpaši tie, kam ir raidieraksti no Ostinas.
Man šķiet, tas ir...
Viņi pārkāpj robežas, lai mums tas nebūtu jādara.
Es to novērtēju un man tas patīk. Man nekad tas nebija jādara.
Man nekad nebija jādomā, lasot ziņas:
“Ko es darīšu? Kas šeit smieklīgs?”
Man nekad nebija jāizdomā sižets vai joka pamats,
jo es vienkārši piedzimu mazliet pievilcīgs, tāpēc...
Man vienkārši tas nebija jādara.
Bet ja nu es tomēr izdomāšu kādu joku,
tad jūs pirmie to šovakar dzirdēsiet.
Nezinu, vai man kāds būs, bet ja būs, jūs to dabūsiet,
starp dziesmām, ko kopā dziedāsim.
Tas nav ne solījums, ne garantija, drīzāk vienkārši apgalvojums.
Viņi uzspridzināja Vistu puisi Filade...
-Hallo. -Hei, Ādam.
Galvenais, par ko gribu runāt, ir mūzikas licences.
Viss izskatās labi,
bet tā Brūsa Springstīna dziesma...
-Aha. -Diemžēl,
neesmu drošs, ka varam dabūt tiesības
izmantot to dziesmu. Tā ir ļoti populāra.
Vai varam atskaņot īsu fragmentu?
Nedomāju, ka to vispār var atskaņot.
Vispār neko? Bet tas jau ir joks.
Vispirms dzirdi dziesmu,
un tad pasaki vienu joku -
tāds kā garš ievads.
Nu labi, es pamēģināšu.
Piezvanīsim...
Patiesi, šis speciālizlaidums top tā,
ka, kamēr mums ir Oasis dziesma, viss kārtībā.
Jā. Nē, nu jā.
Jā, laikam.
Kas attiecas uz Oasis, nu...
ir 2024. gads.
Es nevaru iedomāties,
ka viņiem šobrīd būtu kas svarīgs darāms. Saproti?
Viņi jau sen vairs nav grupa. Cits citu ienīst.
-Tev taisnība. -Viņi nav grupa jau 20 gadus.
Tāpēc pieņemu, ka ar Oasis tiesībām
viss ies gludi.
Jā, mēģināsim dabūt tiesības visām dziesmām.
Ja nevarēsim tās dabūt,
kaut ko izdomāsim.
Bet ļoti centīsimies dabūt Oasis dziesmu.
Ja tas neizdosies,
tad viss būs veltīgi.
Mēs turpināsim censties.
Speciālizlaidums ir domāts klausītājiem
tikpat ļoti kā tev, tāpēc turpināsim censties.
Jā, tas man patīk. Tu teici, ka tas ir...
domāts klausītājiem...
Tas ir domāts klausītājiem
tikpat ļoti kā man.
Man tas patīk.
PĒC VIENAS NELICENCĒTAS BRŪSA SPRINGSTĪNA DZIESMAS
Tātad...
Mani bērni bija...
Mani bērni šovasar bija nometnē.
Mēs ar sievu esam...
pārguruši...
no seksa viņu gultās.
Man seko dokumentālo filmu komanda.
Tieši kā Kobem, zini, kā jaunam Kobem.
Gatavojos savai labākajai “GOAT” dokumentālajai filmai.
Hallo!
Čau, Rīsij.
Man iet labi. Kā tev klājas?
ZVANA: ĀDAMA MĀSA
Jā, tas esmu es.
Man telefons ir uz pleca. Es jau esmu vietā un iekārtojos.
Nē, man nav skaņotāja, Rīsa.
Zini ko? Lieliska ideja. Ja izrāde izdosies,
es apdomāšu paņemt kādu līdzi tūrē.
Es gribu, lai daļa izrādes būtu šāda.
Tas ir apkaunojoši, ka tiek ierakstīts,
kā es tev to saku.
Bet es gribēju, lai tas daļēji ir šādi, bet arī izskatās...
Prīmā?
-Prīmā. Nebūs ne viens, ne otrs. -Jā, protams.
Kā būs, tā būs.
Būs tā, kā būs.
Ups.
Nē, tā ir caurule. Tā nav laba zīme. Vai ne?
Man nekad iepriekš tā nav gadījies.
Liela daļa šīs filmas būs tikai mani sasodītie dubultzodi.
Jā, bļāviens, filmē no augšas. Filmē no augšas, vecīt.
Nevaram dabūt garāku operatoru? Bļāviens. Pie velna.
Hei. Tikai neliela piezīme, jo...
es redzēju materiālu, un tas izskatās lieliski.
Varam ielikt vairāk
kadru, kur publika smejas?
Jo tas ir... tas ir komēdijšovs.
Es paskatījos uzfilmēto materiālu.
Diemžēl mums nav neviena kadra, kur publika smejas
visas izrādes laikā.
Bet viņi taču smējās?
Jā, mazliet... nu, ķiķināja noteikti.
Ķiķināja?
Varbūt mēs varam to ielikt un pielikt skaņu, lai izskatās, ka...
Jums nav neviena kadra, kur kāds smietos?
Neviens nesmējās?
Cilvēki tur drusku grozījās.
Grozījās?
Varbūt mēs varam...
Tu nevari to izdarīt ar MI vai ko tādu?
Forši, vai ne? Mēs te izklaidējamies.
Meiteņu puiši šeit domā: “Pie velna, uz ko tu mani atvilki?”
Mēs izklaidējamies, čaļi. Viss kārtībā.
Es esmu komēdijas Džons Meijers.
Tādā ziņā, ka 75% no publikas ir sievietes.
Tie 25% čaļu, kurus šurp atvilka, nav sajūsmā.
Gribu jūs mazliet pabrīdināt. Būs vēl viens uznāciens.
Negribu, lai ir tas neērtais brīdis: “Vai viņi nāks atpakaļ uz skatuves?
Man iet uz mašīnu, lai nenokļūtu sastrēgumā?”
Viss tas sviests.
Būsim atklāti. Būs vēl viens uznāciens.
Varbūt pajokošu, ka nezinu, cik mums vēl laika.
Ka nezinu, vai vispār varu, un...
Cerot, ka jūs tajā brīdī iesaistīsieties un sauksiet:
“Nē, vēl, vēl!”
Jo tāpat jau dzirdēsiet vēl.
Kā jau teicu, mēs esam nonākuši vakara muzikālajā daļā,
un joki ir kļuvuši arvien retāki - gandrīz vispār pazuduši.
Tas ir iespaidīgi, jo jau sākumā to nebija daudz.
Nākamā dziesma ir viena no manām visu laiku mīļākajām,
un tā ir arī viena no mana dēla Koula mīļākajām.
Viņš nesen dabūja lomu skolas teātra izrādē.
Kas ir šausminoši.
Šausminoši man.
Atceros, kā tēvs teica: "Tu negribi šo dzīvi."
Es tāpat: "Tiešām? Bieži tiksi atraidīts."
Viņš teica: "Es netikšu atraidīts." Es: "Ā, jā, jā."
Viņu arī neatraidīja.
Viņš uzreiz dabūja vienu no galvenajām lomām.
Bet viņa teātra skolotājs...
teica viņam:
"Tu esi 2. cēlienā, tu esi 2. cēliena zvaigzne,
bet 1. cēlienā tevis gandrīz nav,
tāpēc tu varētu palīdzēt korī."
Mans dēls man to pastāstīja un teica:
"Man vienkārši nepatīk būt korī."
Es teicu: "Zinu, saprotu.
Tu gribi būt zvaigzne un tā,
bet ir tāds teiciens - mazu lomu nemaz nav."
Pirms paspēju pabeigt, dēls teica:
"Tad ko tu dari darbā?"
Tagad atbilde ir - spēlēju kaverversijas.
Neuztraucies. Ja varētu tev dot vienu padomu,
tas būtu - neuztraucies...
Neuztraucies par visām citām dziesmām.
Tā Oasis dziesma
bija izrādes kulminācija.
Man šķiet, kamēr mums tā ir,
viss ir kārtībā.
Jā...
-Es to saprotu. -Bet tomēr...
Tai ir tik viegli dabūt tiesības.
Tāpēc, ja tā būs laba...
Saliksim kopā kadrus.
Paņemsim pauzi no jokiem.
Būs viena laba dziesma.
Saproti?
Jā, labi.
PĒC NELICENCĒTĀS TEARS FOR FEARS
Saņēmu pirmo rokeru zīmi Govanusā.
No čaļa kašmira džemperī ar rāvējslēdzēju.
Es tevi redzu, es esmu tu.
Šovakar būs vairāki īpaši viesi.
Deivs Hills, ar kuru es bieži spēlēju - viens no smieklīgākajiem čaļiem
un vienkārši izcils ģitārists, viens no labākajiem.
Viņš ir viens no pirmajiem, kam es pastāstīju šo ideju.
Deivij Hill! Kā tev iet? Prieks tevi redzēt!
-Arī tevi! -Tu izskaties lieliski.
Tu izskaties tāds atpūties, ar Tenacious D enerģiju.
Jā.
Tu izskaties turīgs.
Skat, kas tur. Tādu vēl neesmu redzējis.
Tagad vienkārši lieku pedāļus malā.
Domājat, kādus pedāļus šovakar izmantoju.
Priecājos, ka pajautājāt.
Šī ir dokumentālā filma?
-Jā, tā ir dokumentālā. -Oho.
Mans brālēns būs dīdžejs...
BRĀLĒNS BENS DJ SEAFOOD PLATTER
...kamēr cilvēki kāpj uz skatuves.
Jā, viņš ir briesmīgs.
Pats sliktākais.
Cik ilgi dokumentālā filma jau top?
-Tikai šovakar. -Tikai šovakar?
-Viena vakara dokumentālā? -Tikai viena.
Forši.
Tikai viens vakars.
Ir iespējams dabūt augstāku statīvu?
Pirmo reizi dzīvē to prasu.
Nezinu, kas šeit spēlēja vakar, bet...
Hei, Kramij!
Deivids Krumholcs, kurš ir,
manuprāt, viens no smieklīgākajiem un labākajiem aktieriem.
Viņam patiesībā ir viena no skaistākajām balsīm.
Puisis uzņēmās iniciatīvu. Dažreiz tā vajag.
Es nebraucu pasaules tūrē.
Es varētu...
DEIVIDS KRUMHOLCS - PROFESIONĀLS AKTIERIS, NEVIS DZIEDĀTĀJS
Es varētu izpārdot izrādes visur, teiksim, Luksemburgā
vai kur viņš tur vēl vazājies.
Es vienkārši izvēlos to nedarīt. Tā vietā spēlēju divās Grateful Dead kavergrupās
Ņūdžersijas bāros.
Tas arī ir joks visās šajās dziesmās - es ironizēju par sevi,
ironizēju, bet pati mūzika patiesībā ir laba.
Tā ir jautrāk.
Es mēģinu saprast, kāpēc viņš vispār to dara.
Viņš ir aizrautīgs.
Patiesu aizrautību nevar apslāpēt.
Galu galā tas, ko viņš dara - viņš sagādā prieku pasaulei
un izmanto savus talantus...
par samaksu, un es domāju, ka tas ir apbrīnojami.
Es vēl nezinu, ko ar to darīšu,
bet mēģinu kaut kā nosēdināt to lidmašīnu.
Man patīk, ka tu to dari, tas ir sasodīti lieliski.
-Tas ir kaut kas. -Vai ne?
Vai tu domā, ka viņš mainās vai mācās?
Vai kaut ko uzlabo?
Izņemot bankas kontu?
Nē.
Nē, nedomāju. Viņš šķiet tāds pats.
Zinu, ka viņš izklaidējas, un tas ir labi,
bet viņš vienmēr izklaidējas.
Viņš nav mainījies ne kripatu,
un šī tūre viņu noteikti nemainīs.
Tas ir kā kāzās vai kaut kā tā.
Jūtos kā kāzu pieņemšanā.
-Man ļoti patīk. -Man ir bongas, vai...
Jā, nes šurp.
Tās ir manā mašīnā.
-Jā. Atnes. -Vecīt.
-Jā, lūdzu. -Viss iespējamais ir labāk.
Viss ir labāk. Jo vairāk, jo labāk.
Deivids ir kā sīpols.
Tu nekad nezini, kādu Krumholca kārtu viņš atklās.
Priecājos, ka šoreiz atklāja bongu kārtu.
Cerams, ka tā ir pēdējā kārta.
Paldies vēlreiz, es nevaru sagaidīt.
Tu joko? Man ļoti patīk to darīt.
Ebreju karalis.
Pirmā dziesma, ko spēlēsim...
Tā ir dziesma, kas... Nesen uzstājos Londonā,
un tā neizdevās pārāk labi valodas barjeras dēļ.
Un es...
pa vidu steidzīgi izdomāju, ka vajag nospēlēt kādu dziesmu
no Anglijas. Pat nezinu, kur ir Londona.
Man iestājās Mandelas efekts - es zināju šo dziesmu.
Es to nospēlēju, un izdevās ļoti labi.
Kopš tā laika es to spēlēju vienmēr.
Ja jūs to zināt, lūdzu, dziediet līdzi.
Es domāju, ka jums patiks.
Hei, Ādam.
Kā lai es to pasaku...
Sazinājāmies ar Galageriem.
-Oasis komandu. -Lieliski.
-Jā, nu nē... -Viņiem tā veicas.
Jā, jā. Ļoti žēl,
jo tagad, kad viņi atkal sarunājas cits ar citu,
izskatās, ka ar Oasis dziesmu likumiski
nekas nesanāks.
Ko?
-Jā. -Kā tas gadījās?
Tu nospēlēji Oasis dziesmu dzīvajā bez tiesībām.
To jau drīkst darīt.
Drīkst nospēlēt dziesmu.
Es nesaprotu.
Redzi, kā tās tiesības darbojas -
ir izdevējtiesības,
-un tad vēl ir... -Zinu, kā tas strādā!
Es neesmu pilnīgs muļķis!
Visa šī izrāde bija balstīta uz kaverversiju tiesībām.
Tur tā lieta!
Tā ir... Tā ir visa būtība!
-Tev vajadzēja pateikt... -Tagad tas būs apaļīgs,
šarmants čalis bez materiāla.
Ko teiks citi komiķi?
Viss cauri. Priekškars aizveras Pallijam.
Imperatoram nav drēbju.
Es neesmu smieklīgs.
Man nav materiāla.
Es nevaru izklaidēt.
Es par visu meloju.
Un tā tālāk.
Varētu pārslēgties uz Deividu.
Viņš stāsta smieklīgus jokus.
Nē, tā nav.
Viņš ir diezgan smieklīgs. Viņš...
-Viņš atsvaidzina... -Nē, tā nav.
-Cilvēkiem viņš patīk.
-Viņš ir okei. -Cilvēkiem patīk Deivids. Tas strādās.
Tas ir murgs.
Tas viss būs briesmīgi.
Es domāju, ka es...
iegūšu Emmy balvu.
Kā Bo Bērnems.
Tikai "Supernova".
Tikai Oasis.
Tie sasodītie Galageru brāļi.
Deivids Krumholcs!
Paldies. Mans ebreju karalis.
Pievērsīsimies vakara muzikālajai daļai.
Ir divi iemesli, kāpēc es spēlēšu nākamo dziesmu.
Gribat zināt?
Laikam jau nē. Nav svarīgi, vai ne?
Tam tiešām nav nozīmes. Tas viss ir farss.
Es daru tieši to, ko solīju nedarīt.
Vienkārši spēlēju mūziku un pats par to priecājos.
Vai ne? Tā ir taisnība. Tas šķiet sviedraini un nožēlojami.
Gluži kā tad, kad redzi savus vecākus to darām.
Jums ir kāds draugs, ko ļoti mīlat,
bet kad viņš ir ar citiem, tas paliek par traku?
Es uzaugu ar tādiem vecākiem.
Tā tu nonāc uz skatuves, lūdzoties, lai svešinieki tevi mīlētu.
Es aizpildu tukšumu - ļoti dziļu un skumju tukšumu.
-Man ir reklāmas produkti. -Jā.
Kur vislabāk to izlikt?
Tev ir pārdevējs?
Man nav. Gribēju vienkārši izprintēt:
"Neesi krāns."
Tas varētu strādāt.
Neizturies kā Halovīnā.
Jā. Es...
domāju, ka tavi skatītāji droši vien ir diezgan...
-Pieklājīgi? -Jā.
Es tā ceru.
Pārsvarā tie ir mani radi, un par to man ir visvairāk bail.
Mans tētis šovakar uzstāsies kopā ar mani. Vai viņš drīkst spēlēt tavas klavieres?
-Jā. -Labi. Nē, tikai viena dziesma.
Un tad viņš nenormāli lēni atgriezīsies savā sēdvietā.
-Tas būs jauki. -Viņš tēlos, ka mokās.
Bet patiesībā vienkārši grib, lai visi uz viņu skatās.
Gribēju noslēgt šo izrādi...
Ne jau visu, jo būs vēl viens uznāciens, bet...
Es zinu, ka šovakar mazliet jums sameloju.
Un par to gribu atvainoties.
Vienkārši dažreiz īpaši darot kaut ko šādu,
kam nav nekādas jēgas.
Tu meklē dziļumu, kaut kādu jēgu, kāpēc?
Man šķiet, viena no lietām, pie kurām es šovakar nonācu,
īpaši spēlējot ar veselu grupu,
un tik ļoti izbaudot pasākumu, ir tas, ka..
Tas ir man.
Piedodiet, tas nav jums.
Man šķiet, ka man tomēr jums kaut kas jāpierāda.
Mani vecāki tiešām bija...
atpūtas bāru dziedātāji.
Lai to tiešām...
jums pierādītu...
Es aicināšu savu tēvu uz skatuves nospēlēt dziesmu.
Dāmas un kungi...
Dr. Stīvens Pallijs.
Man jāsagatavojas, pagaidi.
Kā jau visiem pārējiem viesiem. Nesteidzies.
Gribi, lai atnesu tev lampu, ko izmanto, skatoties ēdienkarti?
Tētis ieradīsies ap pussešiem, lai atkal mēģinātu.
Ar viņu grūti sadzīvot.
DR. STĪVENS PALLIJS TĒVS, DZIEDĀTĀJS, ĀRSTS
Tu zini, kā šeit uzlikt vibrato?
Es zinu, ka viņš nav no tiem, kas improvizē, bet es esmu.
Tas nav viņa šovs. Tas ir mans šovs.
Jums arī viņš jāredz. Viņš ir tik labs.
Viņš ir lielisks.
Mums ir daudz laika. Viss kārtībā.
Mums tikai jācer, ka tētis tam piekritīs.
-Tēti. -Tu filmē?
Viss vakars tiek filmēts.
Ko? Ko tu teici?
-Viss vakars tiks filmēts. -Labi. Lieliski.
Labi.
Ak vai.
-Esi gatavs, tēt? -Pagaidi, es tikai gribu...
Gribu veltīt šo dziesmu kādam.
-Varu veltīt šo dziesmu? -Tas nav tavs šovs, bet labi.
Gribu veltīt šo dziesmu saviem trīs burvīgajiem bērniem.
-Tu esi viens no viņiem. -Es zinu.
Neesmu saticis pārējos.
Nevaru sagaidīt.
Pārējie divi arī šovakar šeit ir.
Lieliski bērni.
Tēt, mēs par to runājām.
Es zināju, ka tu neklausīsies, kad es tev norādīju,
jo tu teici: "Es domāju, ka man vajadzētu dziedāt to daļu."
Tu man burtiski teici: "Domāju, ka man vajadzētu dziedāt to daļu."
Un es teicu: "Nē, nevajadzētu."
Tad tu: "Jā, vajadzētu." Un es: "Tas ir mans šovs."
Un tad pirmajā mēģinājumā tu nodziedāji to daļu.
Labi, es kļuvu skarbs...
Vai ir labs līdzsvars?
-Izklausies lieliski. -Labi, bet...
-Bet es... -Subjektīvi. Ko jūs domājat?
Puiši, izsakiet atbalstu manam tēvam.
-Ir labs līdzsvars? -Lielisks.
-Brīnišķīgs. -Tavas meitas un vedekla
saka, ka skan brīnišķīgi. Ko vēl tu varētu vēlēties?
Ar viņu ir tik grūti sastrādāties.
Neticami grūti sastrādāties.
Grūtāk nekā ar jebkuru citu, ar ko esmu bijis uz skatuves.
Viņam ir tik augstas prasības.
Es... Es neesmu ritmā. Neesam uz viena viļņa.
Tas sūkā.
Mani vecāki, mans...
Mans tēvs...
Mani vecāki agrāk bija profesionāli dziedātāji,
bet dziedāja arī mājās,
un kopš nomira mana mamma,
man šķiet, ka šī varētu būt...
iespēja manam tētim atkal dziedāt kopā ar viņu,
kaut gan viņas šeit nav.
Tad mēs nobeidzam dziesmu.
Skaisti.
Tik labi, tēt. Tik ļoti labi. Tu esi tik talantīgs. Es tevi mīlu.
Liela daļa izrādes balstās uz to, vai es saku patiesību vai ne, un...
tas...
Mani vecāki...
kas viņi bija, ir liela izrādes daļa.
Tāpēc šķiet, pat ja tas ir daudz prasīts,
kā vēl labāk pierādīt to,
ko saku skatītājiem, ja ne to parādot.
Kā mēs noslēgsim dziesmu, Ādam?
Liels paldies jums visiem. Šis ir bijis lielisks vakars.
Tik forši. Liels paldies. Mans tēvs, Dr. Stīvens Pallijs.
Redziet, viņš tiešām ir...
Jebkurā gadījumā, paldies.
Ko?
Es nezinu. Mums ir laiks? Es nezinu.
Vai pārsniegt laiku ir dārgi? Nekas, darām to.
Labi, pirms es izsaucu grupu uz pēdējām pāris dziesmām, katru reizi...
Parasti mani mīļākie rokeri koncertos
iznāk un nospēlē vienu mierīgu dziesmu,
pirms izsauc grupu un pēdējo reizi tevi satricina.
Es darīšu tieši tā.
Tagad - šī ir mana oriģināldziesma.
Neviens negrib to dzirdēt. Es... es to saprotu. Es to zinu.
Tas ir tā, it kā mana ģitāra paņemtu citu mazu ģitāru
un spēlētu to jums. Es saprotu.
Bet, nu, mēs jau esam...
Padomājiet, kas šovakar noticis!
Domāju, ka izņemšu oriģināldziesmas no saraksta.
-Man šķiet, ka... -Tā ir tava izrāde.
-Zinu. -Viņi grib redzēt tevi.
Zinu, bet tas šķiet tā...
Ja tā ir oriģināldziesma, tev jāspēlē.
Nē, man šķiet, ka būs par daudz. Es vēl to neprotu gana labi.
Nospēlēšu mēģinājumā, bet nejūtos drošs.
Ja varētu dabūt visu, ko gribu
Ja varētu dabūt pilnīgi jebko
Gribētu, lai pasaki man Ko vēlies vakariņās
Tas arī viss
Man vienalga par ēdienkarti
Es ēdīšu pilnīgi jebko
Sālīts, pikants vai salds Gluži vienaldzīgi tas
Gribu tikai tevi iepriecināt
Man patīk labi paēst Kā katram džekam
Tici man, es nekautrēšos
Bet, dārgā, uz ceļiem tev lūdzu
Nesaki, ko vien tu vēlies Ja es tev prasu, ko tu vēlies
Visi kopā!
Nesaki, ko vien tu vēlies
Ja es tev prasu, ko tu vēlies
Nesaki, ko vien tu vēlies Ja es tev prasu, ko tu vēlies
Paldies.
Domāju, ka izrādes pamatā ir,
cik daudz patiesības es stāstu, kad, un kāpēc tam ir nozīme?
Kāda starpība? Ne tikai kāda starpība,
bet kāpēc es esmu apsēsts ar to, ka tam nemaz nav nozīmes?
Vai nevajadzētu vienkārši teikt patiesību?
Es domāju, ka tas ir zemteksts dzīves stulbajiem jociņiem, bet nu labi.
Tas ir lieliski. Man patīk.
Mani pēdējie vārdi būs šādi.
Laikā, kad valda nepieredzēts satraukums un raizes,
mums ir jāsanāk kopā pasmieties,
padziedāt, paspēlēt mūziku, un, ja gadās, ka beigās tiekam pie seksa,
tad tas viss ir bijis tā vērts.
Bet ja tā nenotiek, tad dzīvot ciešanās ir mūsu vienīgā izvēle,
un mums vienkārši jānoved tas līdz galam.
Man ir dažas piezīmes.
Nē, nevajag.
Tev tas jāuztver nopietni,
stulbeni!
Es zinu. Neizsaki piezīmes.
Šī bija pati labākā uzstāšanās.
Forši. Tas ir tik jauki, Deiv. Paldies, vecīt.
Jūs noteikti pamanīsiet, ka es tik tikko eksistēju.
Es knapi esmu dzīvs. Es knapi esmu cilvēks.
Man bija vēlme izdarīt kaut ko,
kas būtu taustāms.
Pēdējos pāris gados bija pandēmijas un streiki,
un es bieži biju viens pats.
Man bija mazliet skatuves bailes vai, drīzāk, mazāk bailes.
Domāju, ka to ir viegli tā nosaukt. Drīzāk skatuves apātija.
Man vienkārši bija vienalga.
Tas noved pie slikta rezultāta.
Un tad tev ir bail par to, ka būs slikts rezultāts.
Man vajadzēja iegūt mazliet perspektīvas.
Es nodomāju, ja es vēl kādreiz uzstāšos,
man tas jādara pašam.
Paldies jums visiem, tas bija tik jautri.
Tik lieliski, liels paldies.
-Tik labi! -Vecīt, tas bija tik...
Kad pārtrauksi filmēt?
Kad teiksi, lai pārtraucu.
Labi. Varam drīz beigt? Esmu pārguris.
-Tas bija tik labi. -Tik forši.
-Mums bija tik jautri. -Tas lika...
-Tik jautri. -Tev patika?
-Jā, tik labi. -Man prieks.
-Tik jautri. -Man prieks, tēt, tu biji lielisks.
-Tev droši vien bija visjautrāk. -Man...
To varēja redzēt.
Kad tu tik labi iemācījies spēlēt ģitāru?
Kā tu to domā? Paldies, Eimij. Kā tu to domā?
-Es vienmēr esmu spēlējis ģitāru. -Tā?
Mēs filmējam dokumentālo filmu, tāpēc gribu pateikt...
Keita, lūdzu, netraucē manai...
-Jā, nē. -Šis ir ļoti skumīgs brīdis.
Lielas skatītāju daļas priekšā
es savācu savus mēslus.
Kā atstāt naudu uz naktsskapīša.
-Hallo. -Mana sieva.
-Kā iet? -Nē, mēs neesam šķīrušies.
-Jā, tieši tā. -Nē, ne šobrīd, ne šodien.
Paldies.
Es gribu iedzert. Šķiet, ka nokavēju dzērienu.
Izskatās, ka viņi ir slēgti.
-Tu esi labākais. -Tu nebrauksi mājās?
Ko?
Teici, ka aizvedīsi mūs mājās.
Nē, tu mani atvedi, lai es varētu iedzert.
Tev patika izrāde. Paldies.
Piedod, ka visiem pateicu, ka mēs šķiramies.
Nesen teici, ka pagājis gads, kopš esam aprunājušies.
Tas tikai parāda, ko tev nodara piederība
iluminātiem, ebreju elitei un Holivudai.
-Tas ir lieliski. -Jā.
-Nespēju noticēt, ka paspēju pēdējā brīdī. -Tā bija. Mēs tevi savācām.
Mums vajadzēja ģitāristu.
Tā ir tā lieta.
Man šķiet, ka mana ģitārspēle mani izglābs...
-Gaidāmajos rasu karos? -Jā.
Jā, tev viss būs labi.
Smags darbs velveta uzvalkā.
Nākamajā tūrē man vajadzēs plānāka auduma uzvalkus.
Linu, tikai linu. Tā būs lina tūre.
Kad precējāmies, tu iedomājies, ka darīsi šo?
-Godīgi? -Jā.
Labi.
Nodomāji ka paliksim kopā.
Pagaidi.
Denij, es visu sačakarēju. Kāpēc es to nevaru izdarīt?
Sūds!
Šis ir īstais.
Paldies, Bell House.
Nu? Kāpēc vispār kaut ko darīt?
-Hallo. -Sveiks, Ādam.
Te Brents Hodžs no komēdijšova.
Kā iet, vecīt?
Es visu montēju kopā.
Domāju, ka būs labi.
Ir dažas nelielas problēmas.
Parunāju ar advokātu, un patiesībā
arī ar tavu juristu, un...
runa nav tieši par tām dziesmām un tiesībām.
Mēs vienkārši nevaram apstiprināt nevienu faktu, ko tu piemini
šajā izrādē.
Mums nav nekādu pierādījumu,
ka tavs tēvs un māte
jebkad būtu kaut kur uzstājušies.
Dziedājuši bāros.
Skaidrs.
Tu saki: "Dr. Stīvens Pallijs..."
Vai viņš ir ārsts?
-Tu saki arī... -Gan, gan.
Viņš ir ārsts.
Viņš bija bāru dziedātājs. Tas laikam ir mulsinoši.
Viņš bija dziedātājs, bet tagad ir ārsts.
Skaidrs.
Es zvēru.
Un tava sieva.
Tu joko par šķiršanos un tā.
Tā vispār ir tava sieva?
Piedod, es negribu kļūt agresīvs, es tikai...
Es pie tā strādāju jau ilgu laiku savā dzīvē.
Es neko nevaru izdarīt,
ja tu melo par sevi.
Ja tu varētu šobrīd apzvērēt,
ka tā ir patiesība,
tad viss ir kārtībā.
Ādam?
Nesaki, ko vien tu vēlies Ja es tev prasu, ko tu vēlies
Nesaki, ko vien tu vēlies Ja es tev prasu, ko tu vēlies, varbūt tā
Nesaki, ko vien tu vēlies Ja es tev prasu, ko tu vēlies
Es ēdīšu burtiski jebko.
Sveiks, Brent.
Te Ādams.
Tikai gribēju atvainoties,
ka zaudēju savaldīšanos.
Izrāde nav balstīta vienā dziesmā.
Tu esi lielisks čalis.
Tu to dari
aiz labas sirds.
Esmu drošs, ka filma
izdosies lieliski, kaut gan
tev neizdevās...
tev vienkārši nesanāca
izpildīt visu solīto.
Bet es nedomāju... Es domāju, ka...
Gluži kā izrāde...
Kā būs, tā būs.
Subtitrus tulkoja: Grēte Grīviņa