Downloaded from YTS.MX
Znam da se mnogi od vas verovatno u sebi pitaju: „Zašto?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Zašto bi se televizijska zvezda...
upravo spremala da mi svira pesme
u Govanusu?”
Na to bih rekao: „Filmska zvezda”.
A zatim bih rekao: „Ne znam”.
Nemam pojma.
Halo? -Zdravo, je li to Adam?
Da. -Hej, Adame, Brent je.
Radim s tobom stendap specijal.
Da, kako ide, druže?
Ludo je. Mislim da još nisam snimao film pre nego što sam nekog upoznao.
Bacićemo se na posao čim te upoznam.
Da. Ne, upaliće. To je najbolja energija.
Nije to uobičajeni stendap specijal.
To je slobodan... I šta god bio, to je što je.
Čak mislim da ima nečeg zabavnog u tome
što je sve ovo snimljeno za jedan dan.
Super. Pa, počinjemo. Ovo je uzbudljivo.
Okej ti je što se čuje tvoj glas?
Da. -Odlično.
Moj čovek je pomalo usredsređen na cilj.
Vidim tu iskru izvođača u tvom oku. Filmski stvaralac i ujedno...
Broj ljudi koje obični...
izvođači imaju kraj sebe... Sjajno je. To je njihov...
Ja to radim iz ovih kola.
To dobro zvuči, zar ne?
INTIMNO VEČE SA ADAMOM PALIJEM
Imate mnogo obrada pesama?
Mnogo obrada pesama, da. Ne znam
kako će to funkcionisati u pravnom smislu, ali baš me i nije briga.
Nije me briga. Nije.
Neko drugi to treba da reši. Sigurno postoji način.
A ako ne postoji, onda je to zaista
samo za publiku. Ili za mene.
Imam autorske pesme. Ne znam da li ću ih svirati večeras.
Moj otac mi je govorio u svom dugom spisku beležaka
o poslednjem putu kad je gledao šou, ali bio je dugačak.
Tako da ne znam. Radio sam na tome. Videćemo.
Dame i gospodo, Adam Pali!
Svaki svoj nastup volim da započnem s nekoliko neprijatnosti.
Neprijatnost broj jedan: spremam se da... uzeću gitaru.
Šta radim pogrešno?
Jeste li ikad videli da se Edi Veder muči da...?
Da se vratimo na neprijatnosti. Dakle...
Spremam se da fizički otelotvorim onu šalu iz filma „Barbi”,
gde muškarci sviraju gitaru za vas.
Želim da kažem da sam radio na ovom nastupu veoma dugo
i da sam ovo radio pre te šale.
Odveo sam ćerku da vidi „Barbi”,
a kad je Rajan Gozling izvadio gitaru, ćerka me je pogledala
bez ikakve ironije, razrogačenih očiju, i rekla: „Kao ti, tatice”.
Da.
Rekoh: „Pa, znaš, ja ću je iskvariti”.
Odrastao sam u Njujorku, a moji roditelji su bili salonski pevači,
što mnogi ljudi ne znaju o meni.
Ne mogu da vidim publiku večeras, ali pretpostaviću da je moja publika
podeljena između milenijalaca i njihovih roditelja, koji su takođe ovde.
Dakle, salon je...
To je kao početak hotela.
Kad prvi put posetite neki hotel, salon je na početku.
Moji roditelji bi 70-ih i 80-ih seli za klavir
i moj tata bi svirao, a moja mama bi legla na klavir,
i odsvirali bi pesmu. Moj tata bi pitao:
„Znaš li šta je ono najvažnije u životu, Karen?”
Mama bi pitala: „Šta, Stivene?”
On bi rekao: „Prijatelji”.
A ona bi rekla: „Moraš imati prijatelje”.
I onda bi zapevali:
I moraš imati prijatelje
A to su radili i na bini.
Ne samo u kući svake sekunde u jebenom danu.
Nedavno sam zapao u kolotečinu.
Zapitao sam se: „Šta da radim?
Šta bi trebalo da radim?” Osećao sam se kao da nešto moram uraditi.
I tako sam odlučio da ću jednostavno da zgrabim svoju gitaru
jer me tata nikad nije naučio da sviram klavir.
Jer je doslovno rekao: „Ne želiš ovakav život”.
Ipak sam ga dobio.
Moja baka kaže da sam poslat iz pakla da dokrajčim posao.
Kad god idem da održim nastup,
izgleda kao da sam izbačen iz kuće.
Izgleda kao da me je žena izbacila iz kuće.
Jebote. Noćna mora.
Sranje! Zaslužio sam to.
Šta?
Sranje.
Nazvao sam ga „intimno veče”
jer sam se plašio da se niko neće pojaviti, pa...
Jebote, jesam li sad to slomio?
Hajde... Možemo li svi da smanjimo očekivanja?
Onda ćemo se svi osećati bolje kad postignemo uspeh.
Rasprodato!
Stvarno? -Da.
Strava. Je li to dobro? -Vrlo dobro. Rasprodate karte su cilj.
Lepo.
Dakle, ono što ćemo večeras uraditi jeste da zajedno dokučimo
zašto bilo ko radi bilo šta, nadam se.
A to ćemo da postignemo tako što ćemo zajedno pevati pesme.
I počeću vrlo lagano s vama
jer želim da nekako svi zajedno uhvatimo ritam.
Želim da svi shvate da su očekivanja nikakva.
Ja ću zaboraviti reči, vi ćete zaboraviti reči.
Ne radi se o tome.
Samo se radi o zajedničkom pevanju u jednom prostoru.
Ali zašto, je li tako? Zašto?
Znate...
Mislim da ne postoji poseban razlog da neko odluči:
„Uradiću nešto što je malo drugačije
od onog što obično radim”.
To bi moglo biti bilo šta. Moglo bi biti...
Može se dogoditi bilo šta što može
da ima domino-efekat na vaš život na različite načine.
A što se mene tiče...
Pre devet meseci... dobio sam koronu.
I znam da mnogi od vas verovatno misle:
„Da, pa šta? Ja dobijam koronu u ovom trenutku”.
Dobijate ga.
Na početku, za mene, nije bilo strašno.
A onda je postalo strašno i morao sam da odem u bolnicu.
Bolnica je čudno mesto,
kao i mesto gde idete radi odgovora i...
Ponekad vam daju odgovore
na pitanja koja niste želeli da postavite.
Pomalo je kao kuća od karata. I dok mi, znate već,
pomažu u jednoj stvari,
otkriju da imam nešto drugo i...
Kada vam se to desi u životu
i kažu vam da možda...
...vreme koje ste mislili da imate da uradite
šta god da ste oduvek želeli da uradite,
nije neograničeno... za vas.
I zato sam pomislio:
„Pa, onda bolje da počnem da sviram neke pesme”. Tako da...
Mislim, ukratko,
da je to moje „zašto”.
Trebalo bi... Pre nego što nastavim, ne umirem.
Izvinite. Tako je sjebano.
Tako je sjebano.
Ako je neko to snimao, molim vas...
Ne znam. Uspaničio sam se, ja...
Jer ne znam zašto.
Mislim da ne znam zašto, pa sam bio u fazonu da bi trebalo...
Nisam ni znao da znam tu pesmu.
Nikad pre nisam svirao tu pesmu.
Ja ne...
Znam da takođe ima ljudi koji rade ovakve komičarske nastupe
i boluju od nečeg,
a ovo uopšte nije komentar na to ni na koji način.
Ovo je samo greška, mala greška od koje mislim da se možemo oporaviti.
Krivica je moja, svakako. Vi ništa niste uradili.
Moji roditelji su stvarno bili salonski pevači.
To je tačno, to je živa istina.
Evo koliko sam bio sjeban i nervozan danas.
Poneo sam dodatni par cipela, a to je isti par cipela.
Primetio sam na početku, kad smo se upoznali,
da si baš želeo da budeš pred kamerama.
A sad kad se očigledno mučim s ovom opremom,
izgleda da si degradiran na status režisera.
Ima toliko sranja. Samo sranja. Ovo je grozno.
Ovo što radim u ovom trenutku
isto je kao kad vam pevaju u metrou.
I sve sam vas sa sobom povukao u pakao.
Jesi li uopšte nervozan?
Naravno. Prestravljen sam. Ne želim ovo da radim.
Hej! -Kako je?
Dobro. Kako ste vi? -Dobro sam.
Žao mi je ako ste poranili zbog mene.
A, ne. Skroz je u redu.
To znači da je poranio zbog mene.
Ovo je frustrirajuće.
Jebote. Svaki komičar ovo želi da radi, a ja to radim.
Mislite da jebeni Džejk Džonson radi ovoliko naporno za svoj podkast?
Ne.
Seronja je na svom kauču, pun kao brod u Pasadeni,
smeje se starom Paliju.
Vidi šta si uradio s bogomdanim izgledom koji obojica imamo.
Imate taj ogroman strah, bilo da su karte rasprodate ili ne,
da se niko neće pojaviti.
Ušunjaću se sad, a zatim ću se ušunjati pred sam izlazak na binu.
To je u fazonu: „Čoveče, mogao sam prosto ovo da ne radim”.
Mogao sam sada da sedim kod kuće, gledam fudbal,
gledam u telefon i ignorišem svoju decu.
Mogao sam prosto ovo da ne radim.
Ali tako sam očajan.
Tako žedan.
Preopteretio sam se samo tako.
Dakle, zašto?
Prolazim kroz jednu životnu situaciju.
Kao sigurno i mnogi od vas ovde, ali prolazim kroz mali...
raskid, ili je valjda to razvod kad ste u braku 15 godina, ali...
Ništa se nije desilo. Nema nekog velikog razloga.
Jednostavno smo bili zajedno otkako smo bili deca.
I imamo decu, što je baš teško. Teško im to pada.
Mislite da je teško reći im
da neće dobiti štene za rođendan.
Probajte da im kažete da će ubuduće imati 16 Hanuka.
To je... To je zbrka.
Imam mnogo slobodnog vremena, uglavnom noću i svaki drugi vikend.
I počeo sam da sviram neke pesme.
I, opet, to ću i da radim.
Ne razvodim se. Ja...
Izvinite, žao mi je.
Čak sam hteo da je prekinem napola. Hteo sam da je prekinem napola,
ali sam pomislio da ova pesma zapravo ide bolje nego što sam mislio, pa...
Prepustio sam joj se. Opet, hajde da ne...
Supruga me je ovamo dovezla da bih mogao da pijem. Ja...
Ne želim ni da gledam u tom pravcu. Ja...
Upravo smo vodili razgovor, u kom sam rekao
da ne bih prodao vezu za šale.
Nikad nisam ni imao koronu. Ja...
Moji roditelji su bili salonski pevači. Ne morate da idete. Istina je.
To je istina. Moji roditelji su bili salonski pevači.
Možda se pitate zašto tri gitare. I reći ću vam.
Često ih lomim.
Zdravo, Koli. Hej, možeš li da mi učiniš uslugu? Još si s mamom?
Možeš li je zamoliti da mi donese zantak?
To ti je sin? -Da.
Koliko dece imaš?
Previše. Imam troje.
Troje je taman dovoljno da ljudi pomisle
da sam religiozan, a zapravo sam samo neoprezan.
Je li to zantak? Da, mogu li dobiti zantak?
Hvala, dušo.
Ima li neko još vode? Supruga mi je donela zantak.
Zašto su svi ovi ljudi ovde?
Koji ljudi? Mnogo je ljudi. -Da, ko su oni?
„3Arts” je unajmio dokumentarnu ekipu da me prati celu noć.
Nećemo im ništa platiti.
Ne. -U redu.
Mogu da dobiju perece.
DANIJELA ADAMOVA ŽENA (NERAZVEDENA)
A druga ekipa snima za „Bel haus”.
Sastaviće te snimke i napraviti koncertni film.
Nabacuješ mi se?
Nabacujem ti se.
Naginješ se... Naginješ se i nabacuješ mi se...
Volim te. -Volim i ja tebe.
Čoveče.
Vidim da se mnogi od vas osvrću sada i pitaju se:
„Je li ovo šou?”
Da, ovo je šou.
Jebote, i ovaj kaiš?
Sufjan Stivens se nikad nije mučio sa...
kaišem.
Makse, da li ova strana treba da ide napred?
Da. -U redu.
Mislim da me je zato to mučilo.
Kada ste veliki muzičar na turneji i slično,
ne morate ovo da radite svako veče, zar ne?
Uvek se sav unervozim da ću pasti s bine.
Imaju i ljude koji ovo rade za njih,
podese im nivoe i druga sranja.
Ali ne znam šta radim, uzgred budi rečeno. Samo uključujem ovo.
Sranje. Znaš li šta me brine da sam zaboravio? Kapodaster.
A, ne, zaboravi.
Dakle, imaš niska očekivanja,
ali zapravo je nekako magično.
Ne govori to. Ogromna je šansa da ću se usrati u gaće.
Halo? -Zdravo, Adame, Brent je.
Znam da na ovom nastupu obrađuješ mnogo pesama
bez dobijenih prava.
Još uvek.
Imaš li neke autorske pesme
koje mogu da prođu?
Samo... Ja ne...
Neprijatno je svirati sopstvene pesme.
Znaš, mnogo je lakše svirati tuđe.
Da. Ne, jasno.
Ali znam da to mora da se plati,
o čemu nisam dobro promislio.
Znam da sam poznat kao komičar.
I, opet, ovo je pomalo navlakuša.
Ako ste pomislili: „Šta radim ovde, jebote,
na lošoj verziji koncerta Eliota Smita?
I da vam kažem, kapiram to.
I ja nikad... Ne radim stendap komediju. Nikad nisam radio stendap,
mada mislim da su ti ljudi
u mnogo čemu filozofi naše generacije.
Pogotovo oni s podkastima iz Ostina.
Deluje mi da je to...
Oni prelaze granicu da mi to ne bismo morali.
Cenim to i sviđa mi se. Samo nikad to nisam morao da radim.
Nikad nisam morao da čitam vesti i razmišljam:
„Šta da uradim? Šta je ovde smešno?”
Nikad nisam morao da smišljam polaznu pretpostavku ili poentu
jer sam prosto rođen iole privlačan, pa...
To jednostavno nije bilo nešto što sam ikad morao da radim.
Ali ako smislim neku šalu,
vi ćete je prvi čuti... ovde večeras.
Ne znam imam li neku, ali ako je budem imao, čućete je
između pevanja ovih pesama sa mnom.
To nije obećanje ni garancija. Pretpostavljam da je to samo rečenica.
Halo? -Zdravo, Adame.
Važna stvar o kojoj želim da razgovaramo jesu prava i odobrenje u pogledu muzike.
Sve ide dobro,
ali pesma Brusa Springstina...
Nažalost,
mislim da ne možemo dobiti prava
za tu pesmu. To je vrlo popularna pesma.
Smemo li da sviramo njen mali deo?
Mislim da uopšte ne smeš da je sviraš, nažalost.
Uopšte? Ali to je šala.
U fazonu, čuješ pesmu,
pa ispričaš jednu šalu,
to je kao duga priprema.
Pa, pokušaću.
Pozvaćemo...
Iskreno, s obzirom na to kako je ovaj specijal osmišljen,
u redu je dokle god imamo pesmu Oejzisa.
Da. Ne, tako je.
Da, valjda.
A što se tiče Oejzisa...
Vidi, sad je 2024.
Ne mogu da zamislim
da imaju bilo kakva dešavanja, znaš šta hoću da kažem?
Nisu više bend. Mrze se.
U pravu si. -Nisu bend već 20 godina.
Zato pretpostavljam da ćemo prava na pesmu Oejzisa
dobiti bez problema.
Da, pokušaćemo da dobijemo sve ove licencirane pesme.
Ako ih ne možemo dobiti,
sigurno ćemo naći neko rešenje.
Ali jako ćemo se potruditi oko pesme Oejzisa.
Ako se to ne reši,
onda je ovo samo protraćen trud.
Pokušavaćemo i dalje.
Mislim, ovaj specijal je za publiku
koliko i za tebe, pa hajde da... Teraćemo dalje.
Da, sviđa mi se što si rekao
da je to za publiku koliko...
To je za publiku
koliko i za mene.
To mi se sviđa.
NAKON JEDNE NELICENCIRANE PESME BRUSA SPRINGSTINA ...
Dakle...
Moja deca su otišla...
Moja deca su letos otišla u letnji kamp.
I supruga i ja smo...
prosto izmoreni...
od kresanja u njihovim krevetima.
Prati me dokumentarna ekipa.
Baš kao Kobija, znate, mladog Kobija.
Spremam se za svoj dokumentarac najvećeg svih vremena.
Halo?
Ćao, Risice.
Ja sam superiška. A ti?
NA VEZI: ADAMOVA SESTRA
Da, ja sam.
Pa, telefon mi je na ramenu. Već pripremam stvari u lokalu.
Ne, nemam tonskog tehničara, Risa.
Znaš šta? Sjajna ideja. Ako nastup bude uspešan,
razmisliću o tome da povedem jednog sa sobom na turneju.
Želim da specijal bude delom ovakav,
a sramotno je što je uopšte snimljeno
ovo što ti govorim.
Ali hteo sam da bude delom ovakvo, a da takođe izgleda...
Vrhunski?
Vrhunski. Neće biti ni jedno ni drugo. -Da. Svakako.
Biće šta bude.
Ali biće šta bude. Biće šta bude.
Opala.
Ne, to je cev, zar ne? To nije dobar znak. Je li tako?
To mi se još nikad nije desilo.
U ovom filmu će se mahom videti moj jebeni podbradak, batice.
Da, snimaj nadole, jebote. Snimaj nadole, druže.
Možemo li dobiti višeg snimatelja? Jebote. U materinu.
Zdravo. Dakle, ovo je samo jedna mala napomena
jer sam video neobrađen snimak i izvanredno izgleda.
Postoji li način da ubacimo kadrove
u kojima se publika više smeje?
Zato što je... To je stendap specijal.
Pregledao sam snimljeni materijal.
Nažalost, nemamo nijedan kadar publike koja se smeje
tokom čitavog specijala.
Ali smejali su se, zar ne?
Da, ima malo... ima kikotanja, svakako.
Kikotanja?
Pa, možda možemo to da ubacimo i dodamo malo zvuka da izgleda kao...
Nemate nijedan kadar nekog ko se smeje?
Niko se nije smejao na nastupu?
Ima ljudi koji se vrpolje.
Vrpolje?
Možda bismo mogli...
Možete li primeniti veštačku inteligenciju?
Zabavno je, zar ne? Zabavljamo se. Je li tako?
Svi momci ovde koji su u fazonu: „Kud si me to dovukla, jebote?”
Zabavljamo se, ljudi. U redu je.
Ja sam Džon Mejer komedije.
U smislu da 75% moje publike čine žene,
a 25% muškaraca koji su ovamo dovučeni nisu oduševljeni.
Samo želim da vas obavestim. Biće bisa.
Ne želim... Jer uvek je čudno. U fazonu: „Hoće li se vratiti na binu?
Da odem do kola? Da izbegnem gužvu?”
Sva ta sranja.
Hajde samo da... Otvorićemo karte: biće bisa.
Možda ću se malo pretvarati: „Ne znam koliko vremena imamo.
Ne znam da li mogu”.
Nadam se da ćete prigrabiti taj trenutak i reći:
„Ne, još, još”.
Jer ćete to svakako dobiti.
Kao što rekoh, počeo je muzički deo večeri
i šale su se proredile da ih gotovo više i nema,
što je impresivno, jer ih ni pre nije bilo mnogo.
Naredna pesma je jedna od mojih omiljenih pesama,
kao i jedna od omiljenih pesama mog drugog sina Kola.
Nedavno je dobio ulogu u školskoj predstavi,
što je zastrašujuće.
Zastrašujuće za mene.
Znam kad mi je tata rekao: „Ne želiš ovakav život”.
Pitao sam ga: „Jesi li siguran? Mnogo tu ima odbijanja”.
Rekao je: „Neće me odbiti”. Rekoh: „Uh, joj”.
Nije odbijen.
Odmah je dobio jednu od glavnih uloga, na keca.
Ali njegov profesor drame
rekao mu je:
„Pošto si ti u drugom činu, zvezda si drugog čina,
ali nisi toliko prisutan u prvom činu,
da li bi mogao da pomogneš u horu?”
Sin mi je to preneo i rekao:
„A ja jednostavno ne volim da budem u horu”.
Rekoh: „Znam, razumem.
Želiš da budeš zvezda i sve to,
ali postoji izreka da nema malih uloga”.
Pre nego što sam uspeo da završim, moj sin je rekao:
„Čime se ti onda baviš?”
Dakle, sada je odgovor da sviram obrade pesama pred ljudima.
Druže, ne brini... Iskreno, ako ti mogu dati jednu
napomenu ili šta god, to je da ne brineš...
Ne brini za sve ostale pesme.
Zaista je ona pesma Oejzisa
bila vrhunac nastupa.
Mislim da dokle god imamo to,
na konju smo.
Da, ja...
Jasno mi je to. -Ali opet ponavljam...
Za tu pesmu je tako lako dobiti prava
da... ako je dobra...
izmontiraj je u celinu.
Hajde da malo odmorimo od šala
i da imamo dobru pesmu,
znaš?
Da, tako je.
NAKON JEDNE NELICENCIRANE PESME...
Dobijam svoj prvi znak rogova od Govanusa.
Da, od lika u duksu od kašmira sa zipom.
Vidim te, ja sam ti.
Tu je gomila posebnih gostiju.
Dejv Hil, koji dosta svira sa mnom, a jedan je od najduhovitijih tipova
i virtuoz na gitari, jedan od najboljih gitarista,
i jedan od prvih kom sam počeo o ovome da pričam.
Dejvi Hil! Kako si, čoveče? Baš je dobro videti je.
I tebe! -Da, sjajno izgledaš.
Izgledaš mladoliko i u fazonu grupe Tenejšes Di.
Da.
Izgledaš kao da si pun love.
Vidi šta izlazi. Ovo nikad nisam video.
Sad samo sklanjam pedale.
Verovatno se pitate koje pedale večeras koristim.
Drago mi je što ste pitali.
Je li ovo dokumentarac?
Da, dokumentarac je.
Moj rođak će biti di-džej...
ROĐAK BEN DJ PLODOVI MORA
...dok ljudi budu izlazili na binu.
Da, užasan je.
Najgori je.
Koliko dugo traje ovaj dokumentarac?
Samo večeras. -Samo večeras?
Jednovečernji dokumentarac? -Samo jedno veče.
Lepo.
Samo jedno veče.
Ima li šanse za viši stalak?
Prvi put sam u životu to morao da tražim.
Ne znam ko je ovde sinoć svirao, ali...
Hej, Krami!
Dejvid Kramholc, koji mislim da je
jedan od najduhovitijih i najboljih glumaca
i koji zapravo ima jedan od najlepših glasova.
Čujte, lik je preuzeo inicijativu. Ponekad morate preuzeti inicijativu.
Ne idem na svetsku turneju.
Mogao bih...
DEJVID KRAMHOLC - PROFESIONALNI GLUMAC, AMATERSKI PEVAČ
...da rasprodam mnoga mesta svud po svetu, znate, u Luksemburgu
ili gde je već bio.
Samo biram da to ne radim. Umesto toga, sviram obrade Grejtful deda u dva benda
po birtijama u Nju Džerziju.
I to je šala u svim tim pesmama. U fazonu, skroman sam,
ali onda je muzika prilično dobra
i tako je zabavnije, znaš?
Pokušavao sam da razmišljam o tome zašto ovo radi.
Znate, strastven je.
A neobuzdana strast se obuzdati ne može.
Na kraju krajeva, on svetu donosi radost
i iskorišćava svoje sposobnosti
za novac i mislim da je to za divljenje.
Još ne znam šta ću s tim uraditi,
ali pokušavam da ovo nekako dovedem do kraja.
Sviđa mi se što ovo radiš. Strava je.
Nešto jeste. -Pričaj mi o tome.
Misliš li da se menja ili uči?
Ili na neki način raste?
Osim njegovog bankovnog računa?
Ne.
Ne, ne mislim. Ja... Deluje mi isto.
Znam da se zabavlja, što je dobro,
ali on se uvek zabavlja.
Nimalo se nije promenio
i ova turneja ga sigurno neće promeniti.
Kao da smo na venčanju ili tako nešto.
Deluje kao vreme za koktele na venčanju.
Sviđa mi se. -Dejvid: Imam bongose, da li...?
Da, iznesi ih.
U kolima su mi.
Da. Donesi ih. -Druže.
Da, molim te. -Sve je bolje.
Sve je bolje. Više je bolje.
Dejvid je crni luk, čoveče.
Nikad ne znaš koji će sloj Kramholc oljuštiti.
Tako mi je drago što je oljuštio sloj bongosa.
Da, nadajmo se da je to poslednji sloj.
Hvala još jednom. Radujem se ovome.
Šališ se? Obožavam da radim ova sranja.
Jevrejski kralj.
Dakle, prva pesma koju ćemo svirati...
To je pesma koja... Nedavno sam imao nastup u Londonu
i nije tako dobro prošao zbog jezičke barijere.
I ja...
Usred nastupa sam brzo razmišljao da moram da odsviram pesmu
od ljudi iz Engleske ili gde god. Ne znam gde je London.
I doživeo sam Mandela efekat. Znao sam ovu pesmu.
Odsvirao sam je i odlično je prošla.
I od tada je sviram.
Dakle, ako je znate, molim vas da je otpevamo zajedno.
Mislim da ćete se dobro zabaviti.
Zdravo, Adame.
Pa, kako ovo da saopštim?
Stupili smo u kontakt s Galagerovima,
Oejzisovim timom. -Sjajno.
Da, ne... -Odlično im je krenulo.
Da. Nažalost,
jer sad kad razgovaraju,
izgleda da ne smemo da koristimo pesmu Oejzisa
pravno gledano.
Molim?
Da. -Pa, kako se to dogodilo?
Svirao su pesmu Oejzisa uživo bez dobijenih prava.
To sme da se radi.
Dozvoljeno je da odsviraš pesmu.
Ne razumem.
Pa, autorska prava funkcionišu tako što
postoji objavljivanje,
a tu je i... -Znam kako funkcionišu!
Nisam idiot, jebote!
Ceo specijal zavisi od dobijanja prava na obrade pesama.
U tome je stvar!
U tome... U tome je cela stvar!
Mislim, trebalo je da kažeš... -Sad će to samo biti bucmasti,
šarmantni lik bez materijala.
Šta će drugi stendap komičari reći?
Gotovo je za mene. Zavesa je pala za starog Palija.
Car je go.
Nisam duhovit.
Nemam materijal.
Ne umem da zabavljam.
Lažem o svemu.
Bla-bla.
Mogli bismo umontirati Dejvida.
Priča baš duhovite šale.
Ne, ne priča.
Prilično je duhovit. Nekako...
Rasterećuje... -Ne, nije.
Ne. Nije. -Ljudi ga vole.
Dobar je. -Ljudi vole Dejvida. Upaliće.
Ovo je noćna mora.
Cela ova stvar će biti grozna.
Mislio sam da će...
osvojiti Emi.
Kao Bob Bernam.
To je samo „Supernova”.
To je samo Oejzis.
Ta prokleta braća Galager.
Dejvid Kramholc, ljudi!
Hvala ti. Moj jevrejski kralj.
Preći ćemo na muzički deo večeri.
Sledeću pesmu ću svirati iz dva razloga.
Želite li da znate...?
Pretpostavljam da ne želite. Nije važno, zar ne?
Zaista nije važno. Sve je to farsa.
Radim ono što sam rekao da neću,
a to je da samo sviram i da me to napali.
To je prava istina. Tako je znojavo. Tako je očajnički.
To je jedna od stvari kada vidiš roditelje na delu.
Jeste li ikad imali prijatelje koje volite,
ali su naporni kad su u blizini drugih ljudi?
Odrastao sam s dvoje takvih roditelja.
Tako završite ovde na bini, moleći nepoznate ljude da vas vole.
Popunjavam prazninu, veoma duboku i tužnu prazninu.
Imam neku robu. -Dobro.
Gde je najbolje da je postavim?
Imaš li proizvod za prodaju?
Nemam. Nameravao sam da odštampam natpis:
„Samo ne budi kreten.”
Pa, to može da upali.
Nije ti ovo Noć veštica.
Da.
Imam osećaj da je tvoja publika prilično...
Uljudna? -Da.
Nadam se.
Mislim, mahom je to moja porodica, a to je ono što me brine.
Moj tata će nastupati sa mnom večeras. Je li u redu da svira tvoj klavir?
Da. -Dobro. Ne, samo jedna pesma.
A onda će mu trebati čitava večnost da se vrati na svoje mesto.
To će biti lepo. -I pretvaraće se da se muči,
ali zapravo samo želi da ga svi gledaju.
Hteo sam da završim nastup...
Ne ceo nastup jer postoji bis, ali ja...
Znam da sam vas večeras malo lagao.
I želim da se izvinim za to.
Jednostavno nema... ponekad mislim, posebno kad radim nešto ovakvo,
da zaista nema razloga za to.
Tražite dubinu i razlog i odgovor na pitanje zašto.
Mislim da jedan od razloga zbog čega sam došao večeras,
posebno što ovako sviram s kompletnim bendom
i sjajno se zabavljam, jeste taj što...
Ovo je za mene.
Žao mi je, nije za vas.
Ali čini mi se da imam nešto da vam dokažem,
a to je da su mi roditelji stvarno bili...
...salonski pevači.
A da bih vam to zaista
i dokazao,
pozvaću svog oca na binu da odsvira pesmu.
Dakle, dame i gospodo,
dr Stiven Pali.
Moram da se pripremim, sačekaj.
Kao i svi drugi gosti. Samo polako.
Da ti donesem lampu koju koristiš kad gledaš meni?
Tata dolazi ovamo oko 5.30 h da ponovo vežba.
Tako je težak.
DR STIVEN PALI OTAC/SALONSKI PEVAČ/DOKTOR
Umeš li da izvedeš vibrato?
Znam da nije sklon improvizaciji, ali ja jesam.
I on je... Nije njegov šou. Moj je.
Moraš i ti da ga vidiš. Tako je dobar.
Izvanredan je.
Imamo puno vremena. Sve je okej.
Samo da se pripremimo da će moj tata većinu protraćiti.
Tata. -Snimate li?
Snima se celo veče.
Molim? Šta si rekao?
Snima se celo veče. -A, u redu. Odlično.
Dobro.
Auh.
Spreman, tatice? -Pa, samo želim da...
Želim nekome da posvetim ovu pesmu.
Smem li nekom da je posvetim? -Nije tvoj šou, ali slobodno.
Želim da posvetim ovu pesmu svojoj prelepoj deci.
Ti si jedan od njih troje. -Znam.
Nisam upoznao ostale.
Radujem se tome.
Drugo dvoje su isto ovde večeras.
I divna su to deca.
Tata, pričali smo o tom delu. Razgovarali smo o tome.
I znao sam da nećeš poslušati kad sam ti to napomenuo
jer si rekao: „Mislim da zaista treba da otpevam taj deo”.
Doslovno si mi rekao: „Mislim da zaista treba da otpevam taj deo”.
A ja sam ti rekao: „Ne treba”.
Pa ti reče da treba, a ja: „Tata, moj je šou”.
A onda si na prvoj probi otpevao taj deo.
Dobro, počeo sam da ga maltretiram...
Je li zvuk uravnotežen?
Mislim da zvučiš izvanredno. -Dobro, ali...
Ali ja... -Subjektivan si. Šta vi ljudi...
Narode, malo ohrabrenja za mog tatu.
Je li zvuk uravnotežen? -Sjajan je.
Izvanredan. -Tvoje ćerke i snaha
kažu da je izvanredan. Kakvu bi još potvrdu mogao poželeti?
Tako je teško raditi s njim.
Nenormalno je teško raditi s njim.
Više nego s bilo kojom osobom s kojom sam bio na bini.
Zahtevi su mu jako visoki.
On je... Za njega imam pogrešan ritam. Kao da smo u sudaru. Kao da...
Bez veze je.
Moji roditelji, moj...
Moj otac, znaš...
Moji roditelji su nekad zajedno pevali profesionalno,
ali i po kući,
a otkako mi je umrla mama,
mislim da ovo može da predstavlja
priliku za mog tatu da ponovo peva s njom,
iako nije ovde.
I završavamo ovu pesmu.
Prelepo.
Tako je dobro, tata. Jako je dobro. Ti si jako dobar. Volim te.
Veliki deo nastupa se zasniva na tome da li govorim istinu ili ne i...
Moji roditelji,
budući da su to što jesu, igraju veliku ulogu u tome.
Tako da mi se čini da, premda to nije lak zadatak,
nema boljeg načina da dokažem
publici ono što govorim nego da vam pokažem, tako da...
Kako završavamo ovu pesmu, Adame?
Mnogo vam hvala, ljudi. Ovo je bilo neverovatno veče.
Baš zabavno. Mnogo vam hvala. Moj tata, dr Stiven Pali.
Vidite, on stvarno jeste...
U svakom slučaju, hvala vam.
Šta?
Ne znam. Imamo li vremena? Ne znam.
Je li skupo prekoračiti vreme? Jebeš to, hajdemo.
Pre nego što pozovem bend radi poslednjih par pesama, svaki...
Obično kad gledam rok koncerte svojih heroja,
oni izađu i odsviraju jednu laganu pesmu
pre nego što izvedu bend i poslednji put vas zadive žestokim rokom.
Dakle, to ću da uradim.
E sad, ovo je autorska pesma koju sam napisao.
Niko to ne voli da čuje. I ja... razumem to. Kapiram.
Kao da je moja gitara izvadila malecku gitaru
i počela da je svira za vas. Kapiram.
Ali, znate, već smo...
Mislim, pogledajte šta se desilo večeras.
Mislim da ću izbaciti autorske pesme iz redosleda numera.
Deluje mi... -Tvoj je šou, druže.
Znam. -Ovde su da vide tebe.
Znam, ali mi deluje...
Treba da izvedeš autorsku pesmu.
Mislim da je malo previše. Još u tome nisam dovoljno dobar.
Pokušaću na tonskoj probi, ali nemam dobar osećaj.
Da mogu imati sve što poželim
Da mogu imati bilo šta
Hteo bih da mi kažeš šta je to Što želiš za večeru
I to je sve
Briga me za meni
Prihvatam kuhinju bilo koju
Slanu, slasnu i slatku To mi važno nije
Samo želim da te usrećim
Vidiš, hranu koliko i svi drugi volim
Veruj mi, stideti se neću
Ali na kolenima te, dušo, molim
Samo ne reci šta god ti hoćeš Kad te pitam šta želiš
Svi!
Samo ne reci šta god ti hoćeš
Kad te pitam šta želiš
Samo ne reci šta god ti hoćeš Kad te pitam šta želiš
Hvala.
Mislim da je srž nastupa
to koliko istine govorim, u kom trenutku i zašto je to važno.
U čemu je razlika? Ne samo u čemu je razlika,
već i zašto sam opsednut činjenicom da to nije važno?
Zar ne bi trebalo prosto govoriti istinu?
Ali mislim da je to podtekst za glupe životne šale, ali šta god.
Sjajno je. Sviđa mi se.
Moje poslednje reči su sledeće.
U ovom vremenu nezapamćenih sukoba i briga,
moramo se okupljati i smejati,
pevati, svirati, a ako se desi da zbog toga imamo seks,
onda je na kraju sve to vredelo.
Ali ako to ne radimo, naš jedini izbor je život u patnji,
a valjalo bi tim vozom da se vozimo do kraja.
Imam beleške.
Nemoj da mi daješ beleške.
Moraš ovo ozbiljno da shvatiš,
seronjo prokleti.
Znam. Nemoj da mi daješ beleške.
Ovaj je bio najbolji od najboljih.
Strava. To je baš lepo, Dejve. Hvala ti.
Obrazac koji ćete naći za mene je da jedva postojim.
Jedva da sam živ. Jedva da sam osoba.
Imao sam neodoljivu želju da napravim nešto
što bih mogao da imam, a da je opipljivo.
Poslednjih nekoliko godina je bilo pandemija i štrajkova
i dosta sam se osamio.
Malo sam i osećao strah od nastupa. Ili to nije bio toliko strah.
Čini mi se da je lako to tako nazvati. Možda apatija.
Jednostavno me nije bilo briga.
To vas dovodi to toga da posao ne radite dobro.
A onda se uplašite što posao ne radite dobro.
A onda...Morao sam na taj način da izađem iz svoje glave.
I pomislio sam da, ako ću ikad ponovo da nastupam,
moram to da uradim sam.
Mnogo vam hvala, baš je bio zabavno.
Sjajno, mnogo vam hvala.
Odlično! -Druže, to je bilo toliko...
Kad prestaješ da snimaš?
Kad kažeš da prestanem.
Dobro. Možemo li uskoro da prestanemo? Premorio sam se, jebote.
Bilo je tako dobro. -Jako dobro.
Bilo nam je tako zabavno.
Baš zabavno. -Svidelo vam se?
Da. -Drago mi je.
Baš zabavno. -Drago mi je. Tata, bio si sjajan.
Ti si se verovatno najviše zabavio.
I to se videlo.
Kad si naučio da sviraš gitaru tako dobro?
Kako to misliš? Hvala, Ejmi. Kako to misliš?
Oduvek sam svirao gitaru. -Tako?
Ovde snimamo dokumentarac, pa samo želim da kažem...
Da, Kejt, molim te da ne ometaš...
Dobro. -Jer ovo je zaista tužan trenutak.
Pred dobrim delom publike
čistim sopstveno smeće.
Trenutno je zaista kao kad ostaviš novac na komodi.
Zdravo. -Moja supruga.
Kako si? Takođe... -Da, nismo razvedeni.
Da, tačno tako. -Ne, trenutno nismo, ne danas.
Hvala.
Želim piće. Deluje mi da sam propustio piće.
Ja... Izgleda da su zatvorili.
Najbolja si. -Zar ne voziš kući?
Šta?
Rekao si da ćeš nas voziti kući.
Ne, dovezla si me ovamo da bih mogao da pijem.
Zbog nastupa. Hvala ti.
Izvini što sam svima rekao da se razvodimo.
Nedavno si mi rekao da se godinu dana nismo okupili.
To samo pokazuje šta biti deo iluminata
i jevrejske elite Holivuda može da učini za tebe.
Neverovatno je. -Da.
Ne verujem da sam upao u zadnji čas. -Jesi. Mi... Primili smo te.
Trebao nam je gitarista.
U tome je stvar.
Mislim da će me sviranje gitare spasti...
U predstojećim rasnim ratovima? -Da.
Da, bićeš ti dobro.
Mnogo je to posla za odelo od somota.
Za sledeću turneju mi treba odelo od laganije tkanine.
Laneno, sve laneno. To će biti lanena turneja.
Jesi li mislila kada smo se venčali da ćeš ovo raditi?
Iskreno? -Da, iskreno.
Dobro.
Mislila si da nećemo potrajati.
Čekaj.
Deni, zasrao sam. Zašto misliš da ja to ne mogu?
Sranje!
Ovaj je.
Hvala ti, „Bel haus”.
Dakle? Zašto raditi bilo šta?
Halo? -Zdravo, Adame.
Ovde Brent Hodž iz stendap specijala.
Hej, kako ide, matori?
Editovao sam sadržaj.
Mislim da stojimo dobro.
Ima par problemčića.
Pričao sam sa svojim advokatom,
a pričao sam i sa tvojim advokatom i...
Ne radi se toliko o pesmama i autorskim pravima.
Samo ne možemo da proverimo nijednu od činjenica koje navodiš
u specijalu.
Nemamo nikakav pisani trag
da su ti otac i majka
ikada negde svirali muziku.
Ona priča o salonskim pevačima.
Dobro.
Kažeš: „Dr Stiven Pali...”
Dakle, je li on lekar?
Jer kažeš i... -I jedno i drugo.
Lekar je.
Ali bio je... salonski pevač. Valjda je to zbunjujuće.
Ali bio je salonski pevač, a sada je lekar.
Jasno.
Kunem se.
Takođe, tvoja supruga.
Imaš celu onu šalu o razvodu i sve to.
Da li je to stvarno tvoja žena?
Izvini, ne pokušavam da budem agresivan. Samo...
Radim na ovome veći deo svog života.
Ne mogu ništa sa uradim s tim
ako lažeš o sebi.
Ako možeš u ovom trenutku da mi se zakuneš
da je sve ovo istinito,
onda je sve u redu.
Adame?
Samo ne reci šta god ti hoćeš Kad te pitam šta želiš
Samo ne reci šta god ti hoćeš Kad te pitam šta želiš, može li ovo?
Samo ne reci šta god ti hoćeš Kad te pitam šta želiš
Jer ću pojesti bilo šta.
Zdravo, Brente.
Adam je. Samo sam...
Samo sam hteo da se izvinim
što sam malo izgubio živce.
Znaš, to je... Specijal ne zavisi od jedne pesme.
Divan si čovek
i ovo radiš
iz čistog srca.
I siguran sam da će film
biti sjajan, čak iako,
znaš, prosto nisi mogao...
nisi mogao da ispuniš
sve što si obećao.
Ali ne mislim... Mislim da, znaš već,
baš kao i specijal,
biće šta bude.
Prevod titlova: Maja Jaković