Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
E gluma mea preferată cu New York. Vreți s-o auziți?
Bine.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Suntem cei mai mândri de orașul nostru. Eu așa credeam, până să ajung la Chicago.
Chicago e de comă…
Dar sunt mândri de chestii de care nu ar trebui să fie mândri.
Sunt mândri de tragediile prin care a trecut orașul lor.
Și-au numit echipa de fotbal „Incendiul din Chicago”.
Newyorkezii iubesc New Yorkul, dar nu ne numim echipa de fotbal…
„11 septembrie.”
Îi zicem Jets, „avioane”. Băi…
Nu le dăm numele după, ci înainte.
Joac-o pe-asta, Chicago! Se numește încredere.
Sau știm dedesubturile. Dar hai să lăsăm politica!
Aplauze pentru fiul meu…
Andrew Schulz!
New York!
Să v-aud!
VIAȚĂ
S-au schimbat multe în viața mea. Am făcut un copil.
E mișto. Da.
Da.
De fapt, soția mea a făcut copilul.
Urăsc când bărbații se laudă cu chinurile facerii.
Știți ce zic? Deștepții din ziua de azi.
„Facem un copil.
Am făcut un copil.” „Tu n-ai făcut nimic. E jignitor.”
Cum spune soția mea: „Am făcut mulți bani.”
„Noi am făcut, iubito?
Mă simt de parcă aș fi eu în travaliu acum.
La trudit nu primești anestezie, să știi.
Glumesc, mămicilor. Avem mame pe-aici?
Asta e!
N-am văzut ceva mai nebunesc ca travaliul.
Era bine să fi citit ce mi-a dat medicul.
Pe bune!
Când rămâne însărcinată, mergi la un doctor pentru bebeluși,
la obstetrică-ginecologie, OG.
Eu credeam că au mai adăugat litere la LGBTQI…
Soția cică: „Mergem la OG.”
Și eu: „Vrei să mergem la un medic gay să naști?
Ce știu ei despre asta? Nu e jurisdicția lor.”
Nu vreau s-o crăcăneze un medic gay
și să zică: „Vagin! Vai!
Ce scârbos!
Eu vreau să văd o găoază mozolită, ceva sexy.”
În fine, n-am citit ce mi-a dat medicul, așa că habar nu aveam ce urma.
I s-a rupt apa soției mele. Eram încântat, cu Nintendo încărcat.
Aveam și prelungitor, în caz că e priza prea departe.
Ajungem la spital. Paznicul mă încuraja.
„Schulz, o să fii tată.” „O să fiu tătic la Mario Kart.”
Urcăm în salon. Începe travaliul. Încep surprizele.
Uite ceva ce nu știam!
La fiecare două ore, doctorul intră în salon
și-și înfige degetul în soția ta.
E o informație importantă, n-ați crede?
Probabil că e pe prima pagină în cărțile de la medic.
În loc să mă încurajeze, mai bine îmi spunea asta paznicul.
„Soția ta o să fie degetar 24 de ore.
Pregătește-te pentru un ritual umilitor ca la Illuminati, că asta primești!
Alege-ți medicul cu atenție!
Nu un viking de 1,90 m cu mâna cât o mănușă de baseball.
Soția ta nici nu se dilată, el îl ia ca pe înghețată.”
Slavă Domnului că am avut o filipineză minionă!
Arăta ca tipa care a făcut costumele pentru Incredibilii.
Avea o mânuță mică…
Avea degetele ca niște bețișoare.
Frate, îmi amintesc cum a plutit prin salon.
S-a dus direct la soția mea, și-a înfipt degetul.
A strigat un număr. „Patru!”
M-am oprit din labă. „Stai așa!
Ce patru, javră? E de zece!
Iubito, ia strânge așa!
Strânge, fă vid acolo!”
Știu eu ce-i patru, ca în Staten Island. Știu cum arată patru.
Glumesc. Aplauze pentru Staten Island!
Haideți!
Cei mai nebuni din New York.
Plini de patos, sălbatici.
Dacă vrea cineva să invadeze New Yorkul, îi rezolvă Staten Island.
Ăștia din Staten Island sunt așa cum sunt dintr-un motiv,
dar discutăm mai târziu.
În fine, am suportat 24 de ore festivalul ăsta al pipăielilor.
Apoi, i-a scăzut pulsul copilului.
A fost nevoie de o cezariană de urgență.
Doctorița: „Trebuie să facem cezariană.
Ai citit cărțile. Știi ce urmează.” „Da, cum nu?”
O duc pe soția mea în alt salon. Eu, după ei.
Deliram. Mă dureau degetele de la Mario Kart.
Nu dormisem de 24 de ore.
Mă simțeam ca în joc, nu pricepeam nimic.
Doctorița mă duce într-o cameră de lângă sală și-mi dă un halat.
Îmi zice: „Îmbracă-te.”
Eu: „Pentru ce?
Trebuie să tai eu dovleacul?
Ce amărăciune de asigurare mai am și eu de trebuie să fac eu cezariana?”
Căutam pe Google: „cezariană tată”.
Numai pornografie cu trans.
„Cine naiba a căutat chestiile astea mișto?” Nu?
Am intrat după medic, în sală. Soția mea era pe masă.
Avea o perdea din tavan până sub țâțe.
Medicul zice: „Tu mergi la țâțe.” Eu: „Evident…”
Nu vreau să văd masacrul de dincolo, eu stau la balcoane.
Eu protejez țâțele!
Soția mea e lată. Eu…
Trebuie să ții canalele deschise, să aibă copilul…
Să nu cumva să se reverse laptele.
Eu suflam acolo ca în balon.
Începe să-mi taie soția.
Scoate copilul. Plângea.
Nu-l vedeam. Soția mea cică: „Du-te să-l vezi.”
Ocolesc perdeaua. Văd copilul.
Nu știu dacă ați văzut vreodată un copil nou-născut.
Știți că broaștele sunt mormoloci mai întâi?
Bebelușii sunt portoricani. Știați?
Toți bebelușii sunt portoricani. Mai portorican de-atât nu se putea.
Avea șapcă, breloc cu broască.
Conducea o Toyota RAV4 cu un rating pe Uber de 4,7.
Și nu gângurea. Făcea așa…
N-avea cum să fie al meu.
Mă duc direct la medic. „De ce e portorican bebelușul?”
Se uită la mine și zice: „Trebuie doar să-l încălzim.”
Mi-au luat copilul portorican.
L-au pus la cuptorul de taquitos de la 7-Eleven.
Pe bune, ditamai instituția medicală, în SUA,
îți albește copilul portorican cu un cuptor de taquitos.
Mă uitam cum îmi rumeneau bebelușul portorican.
Și-a schimbat culoarea pe loc.
Și mi-a trecut și mie paloarea.
Doamne!
Cum i s-a albit pielea, eu: „Nu ne înlocuiesc!”
Trebuia s-o țin pentru mine.
Ne-au dat un copilaș frumos.
Avem o fetiță.
E mișto. Avem tați de fete pe-aici?
Tată de fete?
Da, frate, asta zic!
E stresant, nu?
Acum înțeleg clipurile alea cu părinții,
când află tatăl că o să aibă o fată.
Când e cu albastru, fac scheme ciudate.
Ceva de genul…
Când e cu roz, se uită în gol.
Parcă nu au intrat la Hogwarts.
Și nu suntem supărați că o să avem o fată, da?
Nu are nicio legătură.
Suntem fericiți la culme.
Dar știm că, fiind tată de fată,
orice pățește copila e vina ta, o povară pe umeri.
Am o captură de ecran când am aflat că voi avea o fiică.
Să vedeți cum arată stresul,
cum arată presiunea… Priviți!
Asta e…
Uite cum țin cearșafurile. N-ar trebui să te agăți așa de ele.
E momentul când îți dai seama că, orice pățește fata, e din vina tatei.
Când ești tată de fată, orice li se întâmplă e vina noastră.
Am ratat un meci de volei, are cont de OnlyFans.
E vina mea, nu știu de ce.
Dacă suge pula, a greșit tata cu ceva.
Eu nici nu sug pula. Asta e din partea mamei.
Mamele le dau genele de supt pula fiicelor noastre naive
și noi, țapi ispășitori.
Soția mea nu mai are gene de supt pula. Vă garantez.
A scăpat de ele odată cu placenta.
Nevastă-mea mi-o suge de parcă are gust de coriandru.
Scoateți poza aia! Mă ia anxietatea…
E greu să fii tată de fată. Dar e și mișto.
Le iubim, evident, dar e stresant de la bun început.
E ușor să crești băieți. Aveți băieți?
Avem băieți.
Despre asta vorbeam.
E ușor, nu?
Poți să nu-ți iubești fiul…
și-i merge și mai bine.
Nu ne place să recunoaștem, dar așa ajungi să ai succes.
Te lipsești complet de tată.
Succes garantat. Nu dai greș niciodată.
LeBron James, Jeff Bezos, Isus.
Niciunul n-a avut tată. Coincidență?
Dacă scapi de babac, apar miracolele.
Dacă Isus ar fi avut tată, ajungea tâmplar. Serios.
Îl chema Jesús.
N-ar fi ajuns pe cruce. El ar fi făcut-o.
„E zdravănă, papi. Atârni orice pe ea.
E lemn de nuc. Ia uite aici!”
E mai ușor, deși sigur sunt și acolo probleme.
Ți-ai circumcis băiatul?
L-ai tăiat împrejur.
Asta zic, frate!
Din motive religioase sau americane?
- Motive maritale. - Maritale. Tu ești circumcis?
Nu?
Nevastă-ta cică: „Nu vreau să mai suporte nimeni așa ceva!
Nu vreau ca puța lui să arate ca ET în coș. Circumcizie!”
Sunteți curajoși. Mulți se simt obligați.
În America, toți sunt circumciși.
Nu!
Bine, frate.
Ia să văd!
Ia scoate-o!
Scoate-o, hai!
Dacă nu văd viermele din Dune, nu te cred.
Vreau să spun că, în restul lumii, doar cei religioși mai sunt circumciși.
Evreii, evident. Ei au inventat treaba asta.
Avraam zicea: „E un legământ între tine și Dumnezeu.
Așa știe El că sunteți tovarăși.
Dacă vrei să faci parte din trib,
tre' să faci asta.”
Sunt cuvintele lui.
Bine? Sincer să fiu, nu cred că o spunea pe șleau.
Te vrăjea mai întâi: „Primiți șepci, vinerea e liber.”
După o vreme: „Scoate calamarul.”
Și tu: „Ce vrea ăsta cu calamaru'?”
Deci evreii trebuie s-o facă.
Creștinii nu. S-a răzgândit Isus și a zis: „Avraam ăsta e dus.
Mai bine terminăm cu puțele, e ciudat.
Am vorbit cu babacu', nu mai e nevoie.”
Apoi s-au sucit musulmanii.
Cică e vintage, se poartă.
Avem musulmani în sală?
Voi știți de ce o faceți. Ceilalți nu știu.
Musulmanii sunt circumciși fiindcă vor mereu să îi întreacă pe evrei.
E o rivalitate antică.
„De câte ori pe zi se roagă? Noi ne rugăm de cinci ori!
Câte zile nu mănâncă? Nu mai mâncăm o lună!
Doar băieții sunt circumciși?”
Majoritatea americanilor o fac fără motiv.
Și partea mișto e că părinții ne-o fac și nu ne spun.
Nu ne spun că avem puța altfel.
Așa că aflăm în sălbăticie.
Ești la sală. Vezi un sârb la duș și-ți cade fața.
„Ce naiba?
Ce naiba are scula lui Dragel? Tu vezi acolo?
Are o păsărică la capăt, frate!
Dragel are vagin pe dinafară. Ești nebun?
Nu te mai ține de nas când strănuți! Îți iese pe dincolo.”
Pe bune. Îmi amintesc când am aflat de sculele necircumcise.
Mă uitam la un film porno, tipul nu era circumcis,
dar nu scria în titlu.
Ilegal. Ar trebui să fie ilegal.
Îmi amintesc că fata l-a apucat și părea o halcă… halal.
Știți ce zic?
Șaorma era rasă.
Părea circumcis. Toate bune. Încep să fac labă.
Dintr-odată, îl apucă de sculă.
Și trage în sus.
Dispare capul.
Să-mi scap scula din mâna. Ce naiba?
Nu vreau să fac labă uitându-mă la filme de groază.
Cu decapitări și de-astea.
A tras în jos și hop, cârtița! Din senin.
A ieșit la suprafață.
A tras aer, fraților!
Așa de supărat am fost, că am lăsat un comentariu.
Din ăla eram.
Nici nu mi-am pus nume fals.
„Ia-ți slujba în serios.
Fata asta și-a albit găoaza. Tu vii în hanorac.
Cum îndrăznești?”
Așa de aroganți suntem.
Le spunem celor care nu sunt circumciși „necircumciși”.
Am inventat un cuvânt care nu trebuia să existe.
Avem toate cuvintele. „Circumcis” și „sculă”.
Nu avem „ne-gay”.
Doar „gay” și „cei care ajung în rai”.
Sunt două chestii diferite…
Nu inventez eu regulile, băieți.
Discutați cu evreii.
E vorba de Vechiul Testament, da?
Frate!
E greu să rămâi gravidă.
Eu habar n-aveam.
Vă spun eu, ascultați-mă bine.
E greu.
V-au mințit toată viața să vă protejați în timpul sexului.
Ești protejat.
Dacă nu ai prezervativ, n-are nimic.
Nu se întâmplă nimic.
„Curge și-n deplasare.” La pauză, la departajare, nu contează.
Dacă nu vorbește spaniolă nativ, nu ai de ce să-ți faci griji.
Fiți atenți!
Dacă vorbește spaniolă, e problematic.
Sperma ta devine ca cochilia roșie de la Mario Kart.
Succes garantat.
Termini într-un șervețel. „Ay, dios mio! Gemeni.”
Așa se întâmplă mereu.
Ani de zile m-am ferit să nu las vreo femeie gravidă.
Mi-e frică de asta de când aveam 12 ani.
De când am început să mă masturbez.
Ajunsesem să fac labă
și să șterg capacul de WC cu șervețele antibacteriene.
Trăgeam apa, așteptam puțin, o mai trăgeam o dată.
Îmi era frică să nu vină mama să se ușureze
și să mă trezesc cu un frate-fiu retardat.
Mama se răhățește.
Aterizează și sari stropi.
Și eu cumpăr căști 18 ani că n-am tras apa de două ori.
Femeile sunt mult mai conștiente de fragilitatea fertilității, da?
Soția mea visa să fie mamă.
Înainte să facem copilul mi-a zis: „Dacă nu rămân însărcinată?”
Eu, de colo: „Mă provoci sau ce?
Cum adică? Pot să te las gravidă chiar acum.
Trebuie doar să strâng din buci. Eu nu fac asta.
Nu vreau să-ți găuresc țeasta.
Vrei să respiri prin creștet
că am finalizat eu o îndreptare când am terminat?
O să-ți crească un corn de inorog dacă finalizez eu îndreptarea.”
M-a jignit crunt ce mi-a sugerat.
Prima dată când am făcut sex ca să facem un copil,
am terminat, m-am uitat în ochii ei și i-am zis: „Gata!”
Am dansat ca să sărbătoresc, așa…
După șase luni, tot nu era gravidă.
Soția mea era speriată.
Credea că e vina ei.
Și eu, îngrozit.
Credeam că e vina ei.
Eu îmi testasem sperma.
Am făcut așa și s-a întins. Așa…
Doamnelor, așa ne testăm noi sperma, în mod științific.
Când ne ajunge pe degete, facem așa…
Și dacă nu se dezlipește, Nick Cannon.
Avem 90 de grade.
O dată, a ajuns până aici.
Atât s-a întins.
Au apărut unele din senin să sară coarda.
Soția mi-a zis: „Vreau să-mi fac un control la ovare.
Faci și tu o analiză de spermă?”
I-am zis: „Sigur, orice te ajută pe tine în treaba asta,
și dacă e o risipă de timp și bani pentru mine.”
Eu am sperma lipicioasă, e clar.
Treaba aia cleioasă.
Dacă vrei să-ți atârn un tablou sau frigiderul, zi-mi.
Arunc pânza oriunde ai tu chef.
Bărbaților li se analizează sperma.
Mergi la spital, te masturbezi într-un pahar.
E o experiență care te dărâmă.
Sperma pare mult mai voluminoasă pe spate.
Eu eram încrezător în baza acestei experiențe.
Dar e o iluzie. E o minciună.
Spatele femeilor e făcut din oglinzi laterale de la mașini. Știați?
„Obiectele par mai mari decât sunt, de fapt.”
Mă credeam șmecher când terminam pe spate.
De parcă lucram la Nickelodeon.
Înmânam premii Kid's Choice.
„Dă-mi un prosop.” „Ai nevoie de-un mop, fată.
La ce ai pe spate…”
Am intrat acolo încrezător.
Mi-au dat un pahar, să le fac Martini.
Eram pregătit!
Am intrat în sală, m-am masturbat.
Am deschis ochii. M-am uitat.
Am zis că am dat pe lângă.
Abia dacă era spermă în pahar. Număram spermatozoizii.
Aveam și o dungă roșie pe pahar, sus.
Pentru ce naiba? Habar n-am.
Aproape de buză?
Ce rahat de pahare pentru hipopotami le dați oamenilor?
Pahar? Era bun și un suport de lentile de contact.
Îți torn Guinness acolo.
Cu spumă cu tot.
„Las-o să respire, dnă asistentă. N-ai mai băut Guinness?”
Eram așa de jenat… „Ia să întreb asistenta dacă e de ajuns.”
Cu ultima frântură de curaj,
trag aer în piept și ies din sală.
Văd asistenta.
De fapt, e un ceafă-lată italian.
I se ițea părul de pe piept din halat.
Lanț de aur la gât.
Nu era nici în papuci Crocs, ci în adidași.
Mă gândeam: „Ăsta nu lucrează aici neam.
Face șmecherii să fure fentanil, învârte el ceva.”
M-am dus la el discret.
Eram la vreo doi metri și mă vede.
Îl aud: „Schulzy!”
Să vă spun ceva.
Ultimul loc în care vrei să fii recunoscut
e la clinica de fertilitate, când ai două picături de spermă în pahar.
Zic: „Hai salut! Mai încet…”
Îi zic: „Frate, crezi că e suficient?”
Ia paharul.
Îl ridică spre lumină
de parcă e vreun diamant.
Zice: „Sincer, frate,
avem un coleg gay aici.
Cred că are mai mult el între dinți.”
Devastator, dar mi-a plăcut gluma, recunosc.
„Nu-ți face griji, Schulzy. Unu' și bun.”
Eram îngrijorat.
Am plecat.
Toată săptămâna m-am încurajat.
Mă îmbărbătam.
„N-oi avea tu multă, dar e concentrată.
E de calitate, tărie curată, asta ai.”
Am mers să aflăm rezultatele.
Doctorul a început cu soția mea, Emma.
Zice: „Emma, să știi că ovarele tale sunt absolut superbe.
Sunt uimitoare. Fabuloase. Sunt imaculate.”
Afurisitul folosea prea multe adjective.
Fă și tu o evaluare și taci.
Nu-mi mai descrie ce are soția pe dinăuntru.
Știți cum arată păsărica la interior. E…
E așa…
Nu arată ca un mexican furios?
„Vrei niște ovule, fraiere? Vino de le ia!”
Habar nu aveam de mine și-i zic:
„Și care crezi că e problema?”
Se uită la mine: „Avem și analiza la spermă,
și e cam de nota 7.”
Am căzut lat.
Mă enervez. „Nici n-ai gustat-o!” Nu? Deși…
Mă ofticasem. Recunosc.
„Ce naiba vrei să spui, de 7?”
Zice: „Nu prea înoată spermatozoizii.” Eu: „Sunt în pahar! La asta te-ai gândit?
Tu înoți în jacuzzi? Nu…
Te relaxezi, bagi un cui, nu?
Te gâdilă un jet în cur, dar nu spui nimănui.”
E gay doar dacă se știe, nu?
Și zic: „De ce nu înoată bine?” El, de colo: „Așa oi fi tu.
Sau o fi de la pastilele pentru păr luate 15 ani.”
Eu zic: „Ce?”
„Da, sunt menite să împiedice căderea părului,
dar unul dintre efectele secundare e infertilitatea.
Deci ai păr bogat, dar nu poți lăsa femei gravide.”
Și eu: „Băi, stai așa!
Mie nu mi-a zis nimeni că astea te fac perfect.
Deci există o pastilă pentru bărbați cu care poți termina în ce femeie ne lasă
fără să rămână gravidă și efectul secundar e părul bogat?
E…
E incredibil! Habar n-ai de marketing, doctore.”
I-am zis soției: „Dă-l naibii de păr, hai să facem un copil!”
Dar ea: „Hai să vedem ce opțiuni avem.”
Nu vă mint, m-a durut puțin.
Știu că am urechile mari, nasul mare și aș arăta ca un bancher de la Gringotts.
Dar tot m-a durut.
Mă duc la doctor. „Bine, doctore, ce facem?
„Vă sfătuiesc să încercați II.”
Zic: „Ce-i aia?”
„Inseminare intrauterină.”
„Doctore, nu-s eu prea învățat.
Dar sunt convins că asta am tot făcut.
Am intrat în uter și am inseminat pe cât omenește posibil.
Soția mea e ca un cannoli de șase luni încoace.”
Doctorul zice „Nu, uite ce e II.”
Asta mi-a zis, citez, cuvânt cu cuvânt.
Zice: „Când soția ta e la ovulație, veniți la spital.
Soția ta e într-o sală, tu, într-alta.
Tu te masturbezi, eu iau proba.
Intru în sala soției tale.
Și pun proba în soția ta.”
„Ce mă-ta zici acolo?
Mai zi o dată!
Mi s-a părut că ai trâmbițat altceva.
A sunat așa: Tu faci labă. Mă ocup eu de restul.
Cam așa a sunat.
N-am nevoie să faci tu pe curierul. Pot s-o livrez personal, mersi.
Vrei ca eu să stau cuminte cât pui tu spermă în soția mea?”
Ce să-i spun copilului meu?
„Eu, mama ta și un prieten…
Ne-am distrat ca la Diddy.”
Uite care-i treaba.
Am încercat II.
N-a mers.
Nici pe cale naturală.
Nici pe bară.
Am mers iar la medic. „Ce facem?” Zice: „Mai avem o opțiune.
Se numește FIV.” Ați auzit de FIV, nu?
Ați auzit, dar nu știți ce e. E Jurassic Park.
Asta e. Iau sperma de la tip, ovulele de la gagică.
Se trimit la un laborator cu mii de astfel de probe.
Și speri să citească etichetele.
De asta eram îngrijorat când a ieșit un portorican din soția mea.
Știam eu! Eu scriu foarte urât.
Ăia cică: „Nu înțeleg nimic. Adu-mi un Hector, o lasă ăla gravidă.”
E foarte greu pentru femei la FIV.
E foarte scump pentru bărbați. Nu prea se discută treaba asta.
Trauma financiară. 30.000 de dolari pentru un copil.
Mă interesam de trafic de persoane. Să văd care-i treaba.
Sunt capitalist, compar prețurile.
Un brazilian nou-nouț e 1.000 de dolari. E ceva la modă.
Amazon Prime din Amazon. Mai Amazon de atât nu se poate.
Îi culeg dintr-un tufiș și ți-i livrează până seara.
Îl pun la cuptor și-mi fac un copil alb. Știam deja ce am de făcut.
America e singura țară care face asta.
Există niște avantaje la FIV.
Când fertilizezi ovulele în afara corpului,
știi ce sex are embrionul înainte să-l implantezi.
Practic, poți alege sexul copilului, nu?
Mișto, nu?
I-am spus soției mele: „Dacă vrei să alegi sexul, îl alegem.
Dar, orice am alege, ăla rămâne, nu se schimbă.”
Să nu-l aud după 15 ani:
„Mă identific drept…” Am acte, copile! Te identifici tu…
Am dat 30.000 pe un băiat, băiat primesc, ai priceput?
Dacă vrei să fii fată, îmi datorezi 30.000.
Nu mă furi tu.
Îți poți cumpăra libertatea cu 30.000.
Du-te la muncă, haide!
Și angajează-te ca bărbat, faci cu 25% mai mult.
Asta alegi, sper că știi ce faci.
Femeilor le e foarte greu la FIV pentru că păcălești corpul feminin
să producă mai multe ovule decât în mod normal.
Câte ovule produc femeile pe lună?
Cineva a zis „17”. Ea zice: „Nu știu.”
Un ovul pe lună, da?
De-asta trebuie să vă explice bărbații.
Dacă nu v-am spune noi, n-ați avea habar de nimic.
Ați sta degeaba.
„Ia să fac o plăcintă și s-o pun pe pervaz!”
Deci un ovul pe lună.
Când nu se transformă în copil, apare menstruația.
Sângele ăla, lună de lună.
Bine, voiam să mă asigur că știi.
La FIV, păcălești corpul să producă mai mult de un ovul,
vreo 20, 30.
Cum faci asta?
Cu injecții.
Cu injecții sau le duci la meciuri de NBA.
Când ajung astea în preajma baschetbaliștilor,
ies ovulele ca la dozator.
Nu, ai dreptate. Injecții.
Injectezi femeia cu hormoni feminini, estrogen și progesteron.
Trebuie să crești nivelul.
Hormonii ăștia te fac femeie. Testosteronul te face bărbat.
O injectam în fiecare dimineață. În fiecare seară, în fiecare dimineață.
Și sigur e o coincidență…
Cu cât o injectam cu mai multă feminitate…
Cum credeți că începea să se comporte? Ia ghiciți!
Oare să fi fost rațională…
„Doamne, ce bine ai ajuns să parchezi!”
Ați zice că o lua pe cărări.
Varianta C, javră.
Bine că mai aveam niște testosteron.
Când îi sărea o doagă, pac! Îi băgam niște T.
Nu cât să boxeze pentru Algeria la Jocuri.
Doar cât să se calmeze.
„Unde naiba ai fost azi-noapte?
Doamne!
Ce rațională sunt!
Vrei să auzi o relatare fără detalii inutile?
Am greșit.”
Am ținut-o așa câteva săptămâni. Apoi se face prelevarea.
Acolo înfig un aspirator în ea, deschid ovarul, scot ovulele.
Noi am făcut-o de Paști. Ovule, ouă?
Și tot ce trebuie să facă bărbatul la FIV e să facă labă, atât.
Te sună medicul să te programezi să faci labă.
A fost un moment fabulos în viața mea.
M-a sunat un medic și mi-a zis: „Dle Schulz,
vrem mehlemu'.”
Și eu: „Unde-l vrei, doctore?”
„N-am chef de treaba asta.” „Bun. Înțeleg, e normal.”
Zice: „Trebuie să te programăm la o oră anume, de la 8:00 la 16:00.
La ce oră vrei?”
Voi ce ați alege?
- 14:00. - La 14:00.
Ești pervers, omule.
La 14:00, toată podeaua e lipicioasă.
Numai sloboz pe pereți.
Stalagmite din tavan.
E sudoare pe scaun la 14:00.
El zâmbește, îi place. E scârbos!
N-ai nevoie de lubrifiant.
Eu nu sunt așa. Am zis 08:00.
La prima oră, temperatura scăzută.
Ca la clasa de fitness, da?
Ia să-mi ziceți dacă greșesc.
Credeam că, dacă am programare la o oră anume, pentru un act intim,
o să fiu singurul de-acolo, nu?
Corect. N-ai vrea să fie doi oameni în sala de așteptare.
Nu? Ar fi ciudat.
Am evita contactul vizual în timp ce ne încălzim mâinile.
Am ajuns la 07:58.
Erau 25 de tipi în sala de așteptare.
Toți credeau că aveau să fie singurii.
Unul își încărca o jucărie erotică în sala de așteptare.
Era conectată la încărcător, bec aprins.
Credeam că e o narghilea, că o să fumăm.
Unul și-a adus o asiatică mică. Genial!
Nu știam că e legal să aduci o profesionistă.
Sincer să fiu, era soția lui, dar eu nu știam.
Nu știam și i-am cerut să mă rezolve.
„Mâna stângă, doar cinci minute, frate.
Nu-mi trebuie mâna dominantă. Doar cinci minute.”
Atmosfera din sala de așteptare…
apăsătoare.
Eram la pauză, scor de maidan.
Toți erau cu capul în pământ.
Vine asistenta. Tot ceafă-lată ăla.
Mă strigă. Mă ridic.
Mă vede din colțul sălii.
Zice: „Schulzy!
Ai venit să-ți aduci puradeii?”
„Puradeii?”
„Da, ăia de se îneacă la mal.”
M-a nimerit și-a doua oară omul.
M-a făcut praf, dar bune glumele.
„Nu-ți face griji, Schulzy. Unu și bun.”
Îmi dă punga transparentă cu accesorii pentru labă.
Un pahar, cremă, niște documente.
Îmi arată încotro s-o iau să fac labă. Credeam că e prin apropiere. Nu.
Era la mama naibii.
Și eu traversez tot spitalul cu punga de labă în mână.
Se uitau la mine ca la Cersei prin Debarcaderul regelui.
„Rușine!”
Foarte jenant. Am început să alerg.
Dar păream foarte entuziasmat să o să fac labă la spital.
Am ajuns la sala mea. Era foarte mică.
De la boxa asta până la asta.
Am intrat și văd că nu aveam televizor.
M-am îngrijorat.
Am căutat reviste.
Niciuna. Și mai îngrijorat.
Mi-am scos telefonul. Nu aveam semnal.
Panică.
Nu mai făcusem labă pe silențios de 20 de ani.
Voi vreți s-o fac „analog” în astfel de momente?
Să fac labă din amintiri, ca un ucigaș în serie?
Închid ochi și-mi imaginez că e 2010.
Nu, frate!
Mă uitam după vreo crăpătură, s-o înfig acolo.
Până la capăt, băiate!
Nu puteam să mă întorc în hol să întreb care e parola la Wi-Fi.
„Îți încălzesc eu jucăria, frate.”
Dacă nu reușeam, nu puteam fertiliza ovulele.
Și tot ce trebuia să fac era să mă masturbez.
Aveam un geam acolo și era acoperit.
Deodată, se deschide din exterior.
Ce-mi e dat să văd?
O asistentă hispanică sexy îmi spunea ce să fac.
„Domnule, trebuie să completezi formularul.”
Imediat am început s-o frec.
Îmi zic: „De asta am dat 30.000 pe FIV!”
Să fac joc de rol cu ea.
„Completează formularul.”
„Te completez pe tine, Esmeralda. Orice vrei!
Facem doi cetățeni americani. Sunt generos azi.”
Se pare că chiar era asistentă.
Zice: „Domnule, nu te masturba acum.
Acum completezi formularul.
Când termini cu formularul, te poți masturba.
Poți folosi «lubrifianto» dacă vrei.”
„Ce să folosesc?”
Și ea: „«Jelu'».
Poți folosi «lubrifianto» sau «jelu'» ca să te masturbezi.”
Apoi zice ceva care m-a șocat. „Dar nu folosi salivă.”
„A cui salivă?”
Ea zice: „Saliva ta.”
„Nu mi-o frec cu saliva mea. E gay.
De fapt, nu e, dar pare.”
Nu poți să te masturbezi…
Ca o cascadă. Nu e sănătos.
Dacă mă filmează careva și redă invers, iar eu…
Ditamai riscul! Ce s-ar zice de mine?
Îi zic: „Nu folosesc salivă.”
Ea: „Bine, să n-o faci.
Când termini masturbarea…
bate în geam și vin să iau paharul.”
Zic: „Bine.” Închide geamul.
Mi-am turnat o grămadă de „jel” pe mâini.
Parcă băgasem mâna într-un măgar. Îmi curgea până la cot.
Am început să mi-o frec și inventam scheme.
Faza cu dl Miyagi.
Caracatița.
Îmi loveam scula de chestii pe-acolo.
Orice numai să termin.
În mod miraculos, mai aveam puțin. Dau să deschid capacul.
Avea protecție pentru copii.
Eram plin de „jel” pe mâini.
Nu reușeam să apăs tare și să răsucesc ca să deschid capacul cu protecție.
Nene, eu sunt protejat bine împotriva copiilor! Nu e nevoie!
Am încercat să-l deschid cu dinții, n-a mers.
Eram plin de „jel”
pe buze și pe obraz.
Arătam ca un câine care se joacă cu mingea. Scârbos.
Nu reușeam să termin ca să fertilizez ovulele. O dezamăgeam.
Am intrat în panică, așa că am bătut în geam
ca s-o rog pe asistenta sexy să-mi deschidă capacul.
Din respect, mi-am dat scula într-o parte.
Nu voiam să deschidă geamul,
s-o vadă și să mi-o sugă imediat.
Era clar că asta avea de gând să facă.
„Mi-e foame! Dă-mi!”
Din respect pentru soția mea, m-am ferit.
Am bătut în geam.
Vine asistenta sexy.
Deschide geamul și vede un bărbat într-o poziție nefirească
cu un pahar sigilat în mână,
mânjit pe buze și pe față cu un lichid transparent.
Și zice: „Doamne, imposibil!
Que no, nu se poate!
Ți-am zis, te masturbezi în pahar!
Nu se poate preleva din stomac.”
Mi-am dat seama că credea că mi-am supt-o singur
în sala de recoltare.
De parcă mi-aș bate joc de clinică.
„N-o băgați în soția mea. E deja în mine!”
Cel mai jenant moment din viața mea.
Și tot trebuia să le dau proba.
O imploram. „Nu e ce pare! E de la «jel». Nu pot să deschid…”
Nu mă crede, deschide paharul,
îl trântește, închide geamul.
Mi-am reluat masturbarea.
Și o aud prin geam cum trâmbița în tot spitalul
că mi-am supt-o singur în sala de recoltare.
Eu o frecam de zor. Și ea: „O ia de la capăt.
Nu pot să cred. Nu se mai satură.
Știam eu! De asta l-am atenționat.
Știam că va pune gura.
Și nici nu înghite, își dă drumul pe față. Pictează, asta face acolo.”
Dar, nu știu cum, am reușit să termin.
Am fertilizat ovulele, a fost mișto.
Da, a fost tare.
Da.
Am aflat că aveam nouă embrioni, foarte tare.
I-am spus doctorului să-l pună pe cel mai puternic.
Nu voiam să alegem sexul, doar să fie cel mai zdravăn.
Eram în sală. A luat embrionul și l-a băgat în soția mea.
Cum l-a băgat, eu…
Și…
El: „Ce faci?”
„Vreau s-o facem și tradițional.
Eu te țin pe tine, tu, pe ea, și îl concepem în șir indian, da?”
El zice: „Șansele să prindă sunt de 60%. Din păcate, în 40% din cazuri, nu ține.
Nu vom ști până auzim bătăile inimii. Trebuie să așteptăm săptămâni bune.”
Bine. Plecăm.
Eram încântați, emoționați.
După două săptămâni, soția mea zice: „Vreau să fac un test.”
„Doctorul a zis că trebuie să așteptăm să auzim inima.”
Și soția mea, ca orice soție, m-a ascultat supusă și respectuoasă.
Iar eu am mers să iau testul de sarcină.
Soția mea făcuse vreo 30 de teste de sarcină.
Toate fuseseră negative, plângea mereu.
Era cumplit s-o văd așa.
Dar, de data asta, a avut primul test de sarcină pozitiv.
A fost foarte tare. Da.
A fost tare.
Eram așa de încântat, că i l-am luat și l-am pupat.
Cu pipi pe el, cu tot.
După ce am simțit urina cuiva drag pe mine, eliberați-l pe R. Kelly!
Nu e chiar așa de rău.
Ca o tequila caldă. Bagi cu lămâie.
Testul era pozitiv, eram încântați. În culmea fericirii.
Eram tot mai entuziasmați. Au mai trecut câteva săptămâni.
Într-o dimineață, m-a trezit și-mi zice: „Am visat urât.”
Mă gândesc: „Deci te-am înșelat în vis iar.”
Numai asta visează soția mea, că umblu cu altele.
Visează că mi-o trag cu alte femei.
Oare cum reușește?
Știți ce zic?
„De ce nu mă înveți și pe mine? Sună mișto.”
Mie îmi cad dinții în vis, rămân în curu' gol.
În visele tale, sunt Leonardo DiCaprio cu fotomodele Victoria's Secret.”
Când soția mea visează urât,
îi zic: „Dacă vrei să-ți treacă, spune-mi în detaliu tot ce ai visat.
Mi-o suge?
Nu? Nici ea? Interesant, bun.
Deci și-n coșmarul tău, e coșmarul meu. Ca să vezi!”
Dar mi-a zis: „Nu, n-am visez că mă înșeli.
Am visat că am pierdut sarcina.”
Foarte îngrijorător.
Am încercat s-o consolez.
„Te tot gândești la asta. A fost dificil.
O să fie bine.”
S-a dus la baie.
Sângera abundent.
Ne-am speriat. Nu știam ce se întâmplă.
Am sunat la spital.
Ne-au zis să venim imediat. Am luat un Uber.
Am ajuns.
Am intrat în sală și așteptam ecografia,
să vedem dacă mai are puls.
Și i-am cerut iertare soției mele.
„Îmi pare rău.” „De ce îți pare rău?”
„Pai eu sunt cel cu problema.
Tu duci povara. Nu te pot proteja.
Îmi pare foarte rău.”
Și ea mi-a zis cel mai frumos lucru posibil,
în cel mai greu moment din viața ei.
„Andrew, nu mai sunt problemele tale.
Sunt ale amândurora, le rezolvăm împreună.”
A fost mișto.
Soția mea e o persoană foarte discretă,
dar a acceptat să împărtășească ceva cu voi.
Pune clipul.
- Ești gata? - Da, hai!
E FETIȚĂ!
Doamne!
Știam eu.
Doamne!
O să aveți un copil.
Doamne!
Dă-mi pupici!
E perfectă!
Nu-i așa?
E nepoata noastră.
Cum o cheamă?
- Shiloh. - Shiloh.
Înseamnă „dar de la Dumnezeu”.
Mulțumesc.
Mulțumesc mult.
Dacă cineva trece printr-o situație asemănătoare,
aș vrea să vă încurajez, pentru că se încheie cu bine.
Când îți vezi copilul, uiți tot ce ai îndurat ca să ajungi acolo.
Mult noroc și fiți binecuvântați!
Da.
Bine, încă două chestii.
Una.
Soția mea doar ce născuse. Le-am spus prietenilor și familiei.
Eram încântați.
Dar eu mă tot gândeam că vreau să-i spun cuiva.
Lui ceafă-lată.
Și știu că sună ciudat.
Dar omul ăsta m-a făcut să râd în cele mai negre clipe.
Umorul e totul pentru mine. Zic: „Vreau să știe că a mers.”
Întreb prin spital.
„Ne-a ajutat cineva.
Îi puteți zice să treacă pe la noi?”
Și bate la ușă.
Era asistenta sexy.
Glumesc.
Cum ar fi fost să vină și să vadă copilul?
„Imposibil!”
Nu.
Nu, era ceafă-lată. Aflase vestea bună. A intrat.
Era foarte entuziasmat.
„Doamne! Felicitări, frate!
Mai avem cinci la gheață când ești gata.”
Am râs, dar când aud numărul…
„Cinci?”
Am avut nouă embrioni. Unul e acolo.
„Unde sunt ceilalți trei?”
Și-mi pică fisa.
Asta e șmecheria lui.
Nenorocitul ăsta fură embrioni de la clinici FIV
și le vinde restaurantelor chinezești pentru supă sau ceva.
Eu asta aș face. De asta îi zic „supă de ou”.
Uitați-vă pe meniu!
Îi zic: „Ce s-a întâmplat cu ceilalți trei?”
„Din păcate, am făcut niște analize și trei nu erau viabili.”
„Ce înseamnă asta?”
Zice: „Nu ar fi fost bine să-i folosim.”
„De ce nu?” „Nu se face așa ceva.”
„Da, dar de ce?” „Nu se face.”
„Dar de ce?” „Nu se practică așa ceva.”
„De ce nu-mi spui ce naiba aveau cei trei?”
Ceafă-lată mă ia ca un tovarăș.
Se întoarce, închide ușa,
vine spre mine, se apleacă și zice:
„Erau retardați.”
Fiți atenți!
Nu știu dacă o spunea ca pe-o insultă
sau chiar erau așa.
„Cum adică, retardați?”
„Retardați.” Frate!
Tipul e asistent medical, în halat.
Ridica aripioara și făcea semne.
„Înghețată!”
Eu mă apăram aiurea. „Și dacă îi voiam așa?”
„Nu se poate.”
„Dacă am vreo fermă și vreau unul zdravăn?
Să strângă fânul și să trezească cocoșii.
„Cucurigu! Cine e?
Înghețată!”
„Nu se face.”
„Și ce faceți cu ei?” „Tragem apa.”
Asta înseamnă că, în locul unde se scurge apa menajeră,
există o colonie
de ninja mutanți retardați.
Adică în Staten Island. Studiile arată…
Mulțumesc mult, New York!
Fiți binecuvântați! Mulțumesc!
VIAȚĂ
Subtitrarea: Laura Somandru