Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
BESPOVRATNO
Šta je bilo?
Još ne znaš? -Ne.
Da te ostavim da radiš? -Može.
Doći ću kasnije. -Može.
Može?
Ko je to?
Ja, ali ne mogu da pogodim nos.
Oči joj dobro izgledaju, Sara.
Otvorene su?
Pokušavam ponovo...
Daću ti jedan drugi alat da lakše možeš da dodaš
preciznije detalje.
Jer ovaj je predebeo.
Dobar je za neke stvari, ali trebaju ti sitniji detalji.
Ovo je više groblje.
Groblje?
S grobnicama. -S grobnicama.
Uništiću ovo. -Dobro.
Slobodno.
Sad želiš da ga uništiš? -Da. -Dobro.
To je loše? -Nimalo.
Moraš da imaš kućnog ljubimca.
Ponude ti dva.
Ali ne smeju da budu u kavezu.
Bili bi ovako kod kuće. -Shvatila sam.
Nema kaveza.
Mrav ili žaba?
Mrava možeš da izgubiš.
Pređimo ovamo. -Dobro.
Uradila si domaći? -Ne još.
Onda ga uradi.
Nemam vremena sada.
Rekle smo da damaći uradiš sad,
inače nećemo izaći.
Trebalo je to da uradiš. Dogovorile smo se.
Nisam nikad na to pristala. I to što radiš je ucena.
Eve je sigurno uradila svoj.
Eve ima bogatu mamu koja joj plaća putovanje.
Idi u sobu dok nisam pukla. -Ne.
Idi u sobu. -Ne. -Idi u sobu!
Ti si luda!
Ne možeš da me prisiliš da radim domaći.
Ne možeš da me prisiliš.
Požuri ili ćeš zažaliti!
Dobro? Ne mogu više! Sama sam! Ne mogu više!
Ne znam kako ću platiti prokletu stanarinu
i tvoj glupi školski izlet.
Dajem sve od sebe. Možda nije sjajno, ali trudim se.
Mama?
Šta je?
Oprosti.
I ti meni oprosti.
Ne volim tako da se ljutim.
Stvarno bih želela u Pompeju.
Znam.
Smisliću nešto.
Evin me otac izluđuje, ali s njom je dobar.
Odličan čak.
Živi s njim.
Mogu da vas zamislim zajedno.
Registrovala sam se na stranici za upoznavanje.
I?
Toliko me dugo neko nije dodirnuo
da mi je laknulo kad sam videla da sve deluje.
Ali jedini koji mi se sviđao nestao je preko noći.
Ne javlja se.
Ali ljubili smo se kao ludi.
Tebi ne smeta da budeš sama.
Smeta mi.
Mogu li nešto da te pitam?
Da.
Kad si zadnji put vodila ljubav?
Bilo je to...
Pre tri godine.
Jednom.
Ne nedostaje ti? -Ne.
Ali...
Fizički kontakt...
To mi nekad nedostaje.
Ali dobro...
Lu!
Lu! -Šta je?
Telefon! -Ne!
Tata je.
Javi se. -Ne želim!
Javi se. -Neću.
Javiću se pa ću ti ga dati.
Halo? -Dugo ti je trebalo.
Jer smo u društvu.
Mala je s tobom? -Da. Daću ti je.
Hvala.
Halo?
Srećan rođendan...
Kupio sam ti mnogo poklona.
Hvala.
Nadam se da ću ti ih uskoro dati.
Šta radite?
Na plaži smo. -Da?
Idete na ponoćno kupanje? -Da.
Nedostaješ mi. -Da, da.
Dobro, evo ti mama.
Halo? -Zašto se duri? Šta joj je?
Zašto ne želi da razgovara?
Ljuti se na tebe.
Čuj, nije me briga,
samo želim novac, rekla sam ti.
Ali njoj je drugačije.
Treba ponekad i da te vidi.
Udaljenost nije problem. Imamo telefon, Fejstajm...
Ni ja nemam love.
Žoakime, to nije moj problem. Ne zanima me, dobro?
Želiš da kradem
ili dilujem da zaradim?
Pametno. -Sjajno.
Hvala što mojoj ćerki... -Doviđenja.
Izvoli.
Hvala. -Molim.
Bez šećera je. -Ne pijem sa šećerom.
Napravio sam ih s decom ranije.
To su kanistreli.
Dobro, hvala.
Šta kažeš?
Ukusni su. -Nisu loši?
Bakin recept. -Da? -Da.
Dođi na večeru nekad,
ako voliš korzikanska jela.
Zašto ne?
Mogu da spremim i nešto drugo.
Ako više voliš varivo, skuvaću to.
Kus-kus, šta god voliš.
Šta voliš? -Kus-kus. -Kus-kus?
I varivo.
Izvinjavam se.
Samo reci.
Može.
Reći ću ti. -Pripremiću šta želiš.
Dogovoreno.
Vidimo se. -Hvala, Lazare.
Kako ide s telima iz Melilija?
Nisam još bila na svim grobljima, ali napredovala sam.
Ne postoji spisak, pa je malo složeno,
ali našla sam telo od 18. aprila.
Kako znaš da je od 18. aprila?
Jer sam proučila registre groblja
i piše da na određenim mestima
ima žrtava brodoloma 18. aprila.
Možemo da pokrenemo postupak povraćaja tela. -Da.
Prvi put.
Barem je meni prvi put otkako sam počela.
Bilo bi dobro
da se nađeš s Kristinom, patološkinjom.
Izvinjavam se na trenutak.
Šta je? -Požuri.
Prošlo je 35 minuta. Zakasnićemo.
Dobro, dolazim za pet minuta.
Sve u redu? -Da.
Ali moram da idem.
Često je gužva u saobraćaju, a ne želim da zakasnim.
Ove sedmice je u Palermu. Slobodna si?
Da, može. -Odlično.
Dobar dan.
Žoakim, radim s njom. -Da?
Da, pomažem joj s istraživanjem.
Dobro poznaje Siciliju
i eritrejsku zajednicu u Palermu.
Ako ti trebaju kontakti, mogu...
Ne, hvala. Kad možemo opet da se nađemo?
Naredne sedmice?
Dobro, ali pre srede jer sam uveče u Atini.
Utorak ujutro? -Ne možete da se dogovorite putem telefona?
Naravno da možemo, ali radije bih sad, u redu?
Svejedno je.
I moramo da idemo.
Pozvaću te večeras sigurno.
Izvoli. -Hvala.
Tip je kreten.
Nije, dobar je.
Nije dobar.
Misli da je bolji od svih, ali nikogović je.
A ti nisi?
Barem ne mislim da sam nešto posebno.
Evo, ti vozi da se uvežbaš.
Žoakime, šta je? Šta te muči?
Sve je u redu.
Šta je? Ako mogu ikako da pomognem, reci mi.
Ne možeš. Samo upali auto.
Skreni. -Ovde?
To nije put tamo.
Jesi li ti normalan?
Vozi.
Brže.
Pazi!
Ja ću voziti.
Šta si radio?
Ne želiš da znaš.
Ni malo?
Ne, imam sindrom propusnog creva.
Ako pojedem bilo šta zašećereno,
stomak mi bude nadut i bole me zglobovi.
Već imam strašan osip.
To je bolno.
Grozno. Ne mogu da spavam.
Okidač je bio Žoakimov poziv.
Ne možeš da zamisliš kako je bio grozan.
Mogu itekako.
Hteo je da mu pošaljem novac u Palermo.
Usred noći.
Bog zna u kakav se problem ta budala uvalila.
Bojim se da se ponovo drogira.
Radije nećemo o tome...
Dobro, ako želiš.
Poznaješ li je?
Širin? -Da.
Srela sam je jednom.
Činila se vrlo draga.
I ja sam je srela.
Provele smo dan zajedno.
Koliko sad imaš godina? -Devet.
Pre dve sedmice mi je bio rođendan.
Čoveče!
Zašto me nisi podsetila? Donela bih poklon.
Nisam ponela ništa.
Kad smo već kod poklona,
zanima me...
Možeš li da mi pomogneš da platim njen školski izlet?
Rado ću doprineti, da.
Ako bi ti to malo pomoglo...
Koliko želiš?
Koliko možeš.
Pedeset evra je dovoljno?
Da.
Oprosti.
Koštaće 350 evra ukupno.
Sigurno imam...
Deset.
Devedeset.
Dovoljno za karte za voz.
Hvala.
Moram da idem. -Već?
Idem kod osteopate.
Vidimo se, dušo.
Uživaj danas.
Prijatan dan.
Nije dugo ostala.
Nisam razumela šta je rekla za tatu.
Dosta joj je njegovih gluposti.
Kakvih gluposti?
Pije previše piva, prebrzo vozi.
Zabranjene stvari.
Lu?
Šta je?
Plakala si? -Ne.
Jesi, vidim. -Nisam.
Jesi. -Prestani, Lu! Rekla sam da nisam.
Okupajmo se.
Čekaj, tonem!
A ovako?
Ovako? Može ovako?
Kako je ovo dobro.
Neidentifikovani broj 627,
sa Sirakuze, iz Melilija,
u grobnici 102.
Treba li vam još nešto?
Ne treba, hvala.
Doviđenja.
Mnogo vam hvala. Doviđenja.
Trebalo bi ovo da uslikaš.
Razveseliće porodicu.
Biće im drago da imaju fotografiju dok čekaju telo.
To će potrajati.
Zanimalo te šta sam radio ranije?
Reći ću ti jer...
Ne želim da te lažem, ali neće ti se svideti.
Kupio sam malo žutog.
Ali samo mrvicu.
Oprezan sam.
Nisam zavisan. Samo da me smiri.
Baš te i ne smiri.
Smiri me i ne smiri me, ali me ipak smiri.
Žao mi je.
Ne budi tužna.
Nisam tužna, dosta mi je.
Ti si moja mala Bogorodica.
Volim te.
Ti si moja mala sicilijanska Bogorodica koja me čuva.
Ništa ne može da mi se dogodi.
Fino miriše. Šta je to?
Živeli.
Varivo, kao...
Što sam ti obećao.
To je vrlo lako skuvati.
Samo ga ostaviš da se krčka.
Ali ti si vrlo tajanstvena devojka.
I ti si tajanstven. -Ja? Ne.
Nisam baš tajanstven.
Jesi.
Sećam se...
Kad si tek počela da radiš s nama.
Bila si tako čudna i nepristupačna.
Jesam li sada pristupačna?
Malo više, da.
Ali nisi mi pristupio.
Čekaj.
Samo malo. -Šta je?
Ne želiš? -Želim.
Treba prvo da popijem.
Vino ili nešto jače? -Vino.
Imam votku i rum.
I bocu viskija.
Koža ti je mekana.
Da?
I tvoja je, vrlo mekana.
Imaš kamin.
Da.
To je zgodno.
Sjajno je.
Imaš li papučice?
Da, imam papučice.
Imaš li i mali bademantil?
Ne, nemam mali bademantil.
Ni mali kućni ogrtač?
To imam. -Ma daj!
Imaš kućni ogrtač? -Da.
Odlično.
Pokazaćeš mi ga? -Ne.
Molim te. Molim te.
Zašto? To te pali? -Opako.
Zafrkavaš me.
Da.
Znao sam.
Čekaj...
Još jednu čašu.
Sjajno je! -Dobro izgleda?
Vrlo si elegantan. -Zar ne?
Izgledaš kao engleski lord.
Predivno!
Svilen je. -Ti si ga kupio? -Da.
Ušao si u butik i kupio ga?
Ušao sam u butik
i rekao: "Dobar dan. Isprobao bih kućne ogrtače."
I pao sam na ovaj. -Pao si na kućni ogrtač, stvarno sjajno!
Oprosti. Već vidim!
Morao sam da ga kupim. Šta je?
Nisi ga kupio iz zezanja?
Hteo sam da mi bude prijatno kod kuće.
Kad je to bilo? -Pre nekoliko godina.
Kad si bio još mlađi. -Da.
Mekan je i sve to.
Pazi...
Izgledaš kao milijarder.
To me pali.
Ulica Frančeska Čilee 12. Dobro.
Zapisala sam.
Ako želiš.
Ne, dolazim sama.
Vidimo se uskoro.
Ko je to bio? -Andrea.
Naći ćete se? -Da.
Za 20 minuta. Moram da krenem.
Doći će i patološkinja.
Upoznaću je.
Onu koja je uvek na radiju? -Da.
Sećam se da je govorila nešto u stilu:
"Kada pregledamo mrtve
i pregledamo im odeću i džepove,
kao da vidimo čistu i netaknutu fotografiju njihovih nada."
Žena je sjajna.
Voleo bih i ja da je upoznam.
Poći ću s tobom na kratko.
Bolje nemoj.
Zašto?
Andrea me zamolio da dođem sama.
Možda ne želi da bude kao prošli put.
A možda želi da te kresne.
Ne budi glup.
Možda i ti to želiš.
Prestani!
Prestani.
Daj mi telefon, razgovaraću s njim. -Nema smisla.
Daj mi ga.
Daj mi telefon. Daj mi ga!
Širin, daj mi telefon.
Daj mi telefon.
Daj. -Ne.
Molim te, daj mi telefon.
Idem sama.
To mi je posao, želim da uradim kako me zamolio.
Dobro, uradi.
Žoakime, otvori, dođavola!
Lora, ovde Širin Žoakimova devojka.
Imala sam nesreću, oteo me iz bolnice.
U luci smo u Palermu.
Odlazimo sa Sicilije.
Nadrogiran je i sav paranoičan. Strah me.
Kome si slala poruku?
Nikome.
Pokaži mi.
Žedna sam, idem nešto da popijem.
Ostani ovde, ukrcavamo se.
Evo.
Ovo će zaustaviti bol.
Dobro ćeš se osećati. Biće ti dobro.
Dva sendviča s mocarelom i dve kafe, molim.
Dođavola!
Hvala.
Pitala si me da li je pacov? -Da.
Ne, pitala si me da li je...?
Miš! -Da, miš je.
Da li je "Mućkalica"? -Ne.
Onda je Remi! -Ne, ne znam ko je Remi.
Iz filma "Mućkalica". -Ne.
Poznaješ li ga u stvarnosti?
Nego...
Sećaš li se Širin? -Da.
Uđi.
Uđi, zlato. Igraj se u sobi.
Rekla si nekome šta se događa?
Ne, ne želim da moja porodica sazna.
Naravno, ali...
Žao mi je, ne možeš da ostaneš ovde.
Zar nemaš nekoga kod koga možeš da odeš? -Ne.
Ne!
Čekaj, Širin.
Kuda ćeš sad?
Ne znam, snaći ću se.
Otići ću u hotel,
uzeću sobu i...
Čekaj, oprosti. Sedi.
Oprosti.
Sedi.
Mogu li, molim te, da ostanem?
Izlazi, Lu!
Oprosti.
Sedi ovde.
Tako.
Može?
Tata joj je to uradio?
Ne, pala je.
Posvađali su se.
Znala sam.
Evo, pomozi mi.
Ljušti.
Ostaće malo kod nas.
Da se odmori.
I lepo ćemo je ugostiti, može?
To je neki lik iz crtaća?
Da
Da li je devojčica?
Ne, nego dečak.
Da nije neka životinja s kopitima?
Ne. -Ne.
Da li je to životinja koja može da bude u kući? -Ne. -Ne.
Ne znam šta je, ali ne možemo da je imamo.
Živi li u savani? -Da. -Da.
Znaš li?
Da nije Simba? -Da!
Simba! -Nije previše odvratno?
Ne, dobro je.
Ja bih još.
Želiš da mi udovoljiš.
Stvarno je dobro?
Kuvaš li?
Da, testeninu.
Živela sam dve godine u Italiji, pa...
I ja bi trebalo da idem tamo,
ali nemamo dovoljno novca.
Lu!
Imam ja nešto novca ako želite.
Mogu da vam pozajmim. -Ne, ne treba.
Zadrži ga. Snaći ćemo se.
Možda bi ti mogla da razgovaraš s njim.
Majka si njegovog deteta, saslušaće te.
Poslušaće i ako mu kažeš da ode na odvikavanje.
Neće. -Zašto?
Jer neće.
Plaši me!
Nadrogiran je... Pozovi ga. -Nema smisla.
Nije me briga, u redu? -Nije?
Nije me briga. I neće to učiniti.
Moraš u policiju.
Prijavi šta se dogodilo i nastavi sa životom.
Neću da ga cinkarim.
Nije u tome stvar, nego da te ostavi na miru
i shvati da je između vas sada zakon.
Nema šanse. Ne idem.
Širin, ja sam. Molim te, pozovi me.
Čekam.
Nedostaješ mi.
Pozovi me.
Ko je?
Poštar.
Otvori, zlato. -Čekaj.
Htela si da se vratim.
Evo me. Otvori mi.
Lu!
Lepa si.
Koliko si sad visoka?
125 cm.
125 cm?
A koliko si teška?
27 kg. -Pre bih rekao 30.
Ne, 27.
To je za mene?
Doručkovala si? -Ne.
Dođi.
Mama nije kod kuće? -Ne, na poslu je.
Zelena je lepa.
To ti je najdraža boja?
Ne, sad je plava.
Da? Tu je i plava, pogledaj.
Ostale možeš da prodaš ili da ih daš prijateljicama.
Ali ova je za tebe.
Ne daj je nikome.
Pogledaj.
Vrlo je dragocena.
Izradila ju je jedna starica u jednom ribarskom selu.
Bocka me! -Da?
Te školjkice su malo šiljate.
A ovo je za tvoju mamu.
To je ogrlica, ali...
Može da se nosi i kao narukvica.
Ona ne nosi narukvice.
Možda će ovu nositi.
Imala je jednu takvu.
Imaš dosta grešaka.
Nema veze.
Ima. Kakva je ovo glupost?
Šta? -1,5?
To je bila prva sedmica nakon praznika.
1,5 od 10?
Evo, pogledaj.
Ali to je matematika.
I ovo.
Važno je znati pisati
i izražavati se. -16 od 20!
Matematika je nešto drugo.
Lagana je, direktna.
Dva plus dva? -Četiri. -Bravo!
Potrudi se više s gramatikom i pravopisom.
Imaš li ključ?
Dođi!
Spremna sam, idemo.
Gde su ti kapa i šal?
U redu je, ne trebaju mi.
Imaš li novca za mene?
Za šta?
Za školski izlet u Pompeju.
Ne, Pompeja je bezveze.
Ali svi... -Previše je turista.
Voliš klementine? -Ne. -Dobar dan.
Malo urmi, molim.
One na stabljici. Samo jednu stabljiku
da ih proba.
30 evra!
Šta? -30 evra su!
To je po kilogramu.
Ne košta riba 30 evra, nego kilogram ribe.
Piše "evra".
Tvoje najdraže jelo! -Prestani!
Želim da mi daš novac.
Za ono tvoje putovanje? -Da.
Koliko je? -350 evra.
Skupo je!
Ali već imamo 100.
Brojim!
Evo ti 250.
Pokazaću ti nešto. Pogledaj.
Kad imaš ovoliko mnogo novčanica,
najmanju stavi na spoljnu stranu.
Tako, kad treba da platiš, niko neće videti velike novčanice.
Shvatila si? -Da.
Na dno džepa. -Na dnu su.
Hvala, tata. -Hvala, tata.
Dobar dan. -Dobar dan. -Sobu, molim vas.
Dođavola.
Širin, Lora je. Molim te, pozovi me.
Ne vadi semenke.
Goni se! Ne volim semenke.
A šta je sa mnom? Pomeri se.
Hajde onda.
Učinićeš mi uslugu?
Zavisi kakvu.
Poseti Filipa u Monaku. Kaže da je na obuci.
Sigurno laže.
Ostavi Filipa na miru.
Kreše sve što hoda, mlado, staro,
sve što nosi tange.
Pusti ga. Trpela si ga 25 godina.
Nosi i ti tange.
Nosila sam ih, ali ne podnosim ih. Ulaze u dupe.
Lu, dođi da jedeš!
Nož desno.
Dodaj mi tanjire.
Može malo? -Da.
Ostaćeš malo u Nici?
Ne znam, stvarno.
Francuska je gotova, ništa od nje.
Jedino još u Južnoj Americi ima malo slobode.
Šta bi tamo radio?
Odvikavao se pomoću šamana.
Tako da uzmeš njegovu robu?
Ajavasku, da. Znaš li uopšte šta je to?
Nisam sigurna da deluje.
Imaš ćerku. Misli malo na nju za promenu.
Za to imam mamu.
Eto!
Sve je shvatila. Ne gaji nikakve iluzije.
Daj, brzo zaboravljaš.
Okolnosti su bile drugačije, s tobom sam bila sama danonoćno.
Bio sam kod komšija danonoćno.
Dok si ti bila na psihijatriji.
Može i tebi to da se dogodi.
Molim? -Može i tebi to da se dogodi!
Zdravo, druže, dobro si?
Ne, vratio sam se.
Sa ćerkom sam.
Želiš vode?
Ne, hvala.
Zašto ne? Moglo bi da bude zabavno.
Pošalji mi...
Dobro, vidimo se.
Sve u redu, dušo?
Akim vas pozdravlja. -Hvala.
Pozdravi i ti njega.
Najeo sam se. Pojela si?
Hoću sir.
Sir goji. -Ne!
Pusti je da jede sir.
Idemo, Lu!
Pusti je da jede sir, dođavola.
Izvoli. -Hvala.
Izvoli.
Sad idi. Dosta mi te je.
Možemo da idemo? -Gubi se.
Hvala. Dođi.
Daj mi ruku.
Sedi ovde.
Zdravo. -Zdravo.
Pušiš travu? -Da.
Znaš li gde mogu da nabavim gram žutog?
Žutog? Ne. -Ne znaš?
Ne poznajem nikoga, gospodine.
Šta si ga pitao?
Poznaje li nekog osteopatu. Bole me leđa.
Ne verujem ti.
Imaš pravo, nisam ga to pitao.
Pitao sam ga ima li neki diler u blizini.
Šta je to?
To je...
Vrsta apotekara.
Dođi, prošetajmo se. -Ne.
Molim te, Lu. Ne mogu više da čekam autobus.
Molim te, siđi. -Ne! Umorna sam!
Idemo! Nisi ništa radila čitav dan.
Umorna sam. -Ne! Idemo!
Popni mi se na ramena.
Preteška sam.
Nisi. Ja sam tvoj tata,
snažan sam.
Pokušajmo, molim te.
Eto!
Plan je dobar.
Slušaj, ako staneš u Tanžeru i Riju.
Hašiš za belo. Nema nikakvih provera.
Rekao si mi već. -Ponavljam ti.
Moramo to da obavimo.
Ja sam na redu. Gledaj, Lu.
Dobar si kao moj tata? -I bolji.
Imam više stila.
Dođavola!
Vidiš? -Šta je to bilo?
Pokvaren je?
Evo mame.
Dobro si?
Nije mi rekao da će odvesti Lu.
Javljaš li se kad te zovem? Ne.
Čemu onda? -Idemo.
Ne! Fliper je zabavan.
Da, fliper je sjajan.
Dođi. Idemo. -Popijmo nešto.
Idemo. -Čekaj, čekaj...
Ostani na kratko, molim te.
Pivo, molim te.
Hvala.
Sin ti je dobro? -Itekako.
Zgodniji je i pametniji od mene.
Samo je stidljiv prema devojkama.
Nema pojma. -Proći će ga.
Nadam se.
Ne govori sve.
Šta te zanima? -Mali je pametan.
Lepo ti stoji ta frizura.
Hvala.
Lepa si.
Nedostajale ste mi, posebno malena.
Neverovatna je.
Prija mi da je vidim.
Ozbiljno.
Sa Širin je gotovo.
Pretpostavljam da je ona tebe ostavila.
Zašto to kažeš?
Bio sam usamljen s njom. Turobna je.
S njom sam bio...
Previše turoban.
Mislio sam da voli ljude, ali...
Voli samo mrtve.
Ti si uvek usamljen.
Idemo.
Pozdravi se. -Već ideš?
Ja častim.
Molim te.
Ozbiljno? -Da.
Pozdravi se. -Zdravo.
Daš mi poljubac? Baciš kosku?
Idemo.
Idem s vama.
Želeo bih nešto da ti kažem.
Lu, ne idi predaleko. -Neću.
Pogledao sam joj domaći. Pun je grešaka. -Lu!
Mi ih nismo imali toliko u tim godinama.
Lepa nam je ćerka.
Obavili smo sjajan posao.
Može da me pozove kad god, ona to zna.
Ne zna.
Šta? -Ne zna to.
Ne budi tužna. -Nisam.
Šta si hteo da mi kažeš? -Šta?
Rekao si da imaš nešto da mi kažeš.
Šta? -Dosetio sam se nečega.
Jedan Akimov prijatelj dobija popuste na krstarenja.
Može da mi sredi sjajnu cenu. Mislio sam...
Bilo bi lepo povesti malu.
Na kruzer? -Da.
Bolje je od putovanja u Pompeju.
Stali bismo u Tanžeru, Riju...
Trgovina drogom.
Šta? Ne, ma kakvi!
Organizovano putovanje: bazen, plesanje, turistički vodič.
I nema loše ekipe, samo penzioneri.
Zašto moraš da budeš tako hladna?
Porodica smo. -Bili smo.
Širin, javi se. Reci mi gde si.
Dođi. -Nismo se pozdravili.
Nema veze.
Pozovi me. Nađimo se i razgovarajmo.
Lora!
Znala si da je Širin u Nici?
Ti si joj rekla da ode?
Neću na to da odgovorim. -Zašto? Stidiš se? -Ne.
Želim jednostavan odgovor na jednostavno pitanje:
jesi li joj ili nisi ti rekla da ode?
Učinila sam ono što sam smatrala ispravnim.
A kako ti znaš šta je ispravno?
Lora? -Da?
Jednostavno je.
Kako jednostavno? A ljubav? Znači li to išta?
Srce ti se ohladilo? -Ostavi me na miru.
Širin nije kao ti.
Potreban sam joj, izgubljena je.
Molim te, barem jednom u životu nemoj da budeš sebična.
Ne znam ništa! Pusti me!
Dođi. Pozdravi se s tatom. -Zdravo.
Šta izvodiš?
Šta umišljaš? Da si feministička kraljica?
Reci mi gde je.
Ostavi me na miru.
Dođi, Lu.
Reci mi gde je ili si gotova.
Ostavi me na miru.
Ako uđeš, zovem policiju.
Zovi svoje prijatelje iz murije.
Silazi.
Gubi se, dođavola!
Smiri se!
To njoj reci.
Ostavi nas na miru!
Reci mi gde je.
Silazi! -Začepi ili ćeš dobiti šamar!
Kako se usuđuješ? -Rekla ti je da siđeš!
Začepi! -Ne razgovaraj tako s njom.
Lora, samo mi reci gde je. -Ostavi me na miru.
Gubi se!
Nisi normalan! Stani! -Ćerka mi je.
Pusti je, dođavola!
Ćerka mi je!
Pusti je!
To si htela?
Možete li da pozovete policiju, molim vas?
Stanite.
To mi je ćerka. -Stanite.
Otac joj je poludeo.
Samo želim da razgovaram s njima.
To su mi žena i ćerka. Lora, to nije u redu!
Udaljite se. -Ne diraj me, kretenu! Lora!
Lu! -Prestani!
Lu, molim te. -Stanite.
U redu je, smirio sam se.
Govoriću odavde.
Lora, molim te.
Dođi na trenutak.
Izađi na trenutak.
Dobro si?
Otac moje ćerke danas je došao u moj stan
i odveo je bez mog pristanka.
Malo smo se šetali pa je primio poruku od bivše,
koja je kod mene već nekoliko dana.
Mislim da mu je rekla to jer je počeo da me vređa.
I udario me. -Dobro.
Ne želim kući, bojim se da će me čekati tamo.
Nestabilan je. -Nestabilan? -Da.
Narkoman je.
Šta uzima? -Sve.
Dobro.
Ima li dosije? -Mislim da nema.
Nisam sigurna.
Podnosila sam prijave...
Protiv njega. -U redu. -Da. -Prijave.
Njegovo ime?
Žoakim Maž.
Kako se to piše?
M-a-ž.
"Žoakim Maž,13. decembar, 1986." -Da.
To je on?
"Uznemiravanje, pretnje, provala u dom."
Tačno? -Da,
to je bilo kad smo se rastali. -U redu.
Ova... Ostrvo Reinion?
Tamo ima vulkana.
Gvadalupe?
Ova je sjajna.
Kanada? -Ne.
Baš si probirljiva.
Amerika?
Da.
Amerika? Izvoli.
Našla sam je. -Dobro.
Idem ja.
Laku noć, Lu. -'Noć.
Dobro si?
Biće ti dobro ovde.
Soba je lepa.
Idem ja. -Ne!
Dobro, ostaću, ali pet minuta.
Dobro?
Šta misliš gde je?
Ne znam.
Ali...
Ne treba da se brineš za njega.
Deluje krhko, ali...
Može to da podnese.
Kaže da je snažan.
Nije baš snažan.
Ponekad poželim da sam mrtva.
Tvog oca je teško voleti.
Ali to ne znači da ne smeš da ga voliš.
Samo što je najbolje voleti ga iz daleka
i izgrditi ga kada poludi.
Zašto mi to govoriš?
Jer je živ.
Volim te.
Laku noć, zlato. -Laku noć.
Vratićeš se? -Hoću.
Ima li novosti?
Ne.
Lazare...
Možeš li da me zagrliš?
Naravno.
Žoakime, ja sam.
Odsela sam u Radisonu.
Dođi. Čekam te.
Ne smeš da me se plašiš.
U redu?
Imam toliko dobrih vesti za nas.
Krstarenje je u pripremi.
Nica, Tanžer, Rio.
Očekuješ nekoga?
Pogledaj ko je.
Gđo Lamari?
Otišao je.
Proverite susedne sobe.
Mi ćemo stepenicama.
Momci!
MEDIATRANSLATIONS