Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
НЯМА ВРЪЩАНЕ НАЗАД
Добър ден.
Какво е това? - Не знам.
Още ли не знаеш? - Не.
Да те оставя ли още малко?
Пак ще дойда да погледна. Разбрахме се.
Кой е това?
Това съм аз, но носът не стана добре.
Очите й изглеждат чудесно така.
Очите й отворени ли са?
Опитвам се да ги оправя.
Ще ти дам друг инструмент, за да направиш детайлите.
Този е твърде дебел.
Удобен е за определени форми, но не и за фините детайли.
Получи се като гробище. - Това ли е гробището?
Има гробове. - Виждам гробовете.
Ще го разваля. - Няма проблем.
Давай, няма проблеми. Сега ли ще го развалиш?
Ужасно е, нали? - Не е, добре е.
Трябва да имаш домашен любимец и ти предлагат два избора.
Само че не живеят в клетки.
Живеят си свободно в къщата. - Разбирам.
Нямат клетки. - Кое да е?
Може да е мравка или жаба.
Мравката може да се изгуби. - Ще пресечем тук.
Написа ли домашните? - Още не съм.
Върви да ги напишеш. - Сега нямам време.
Казахме, че първо ще ги напишеш, иначе няма да излезем.
Така се разбрахме.
Не съм казвала, че съм съгласна, а сега ме изнудваш.
Ев си ги е написала.
Майката на Ев е богата и й плаща екскурзиите.
Ще се ядосам, върви си в стаята.
Върви. - Няма!
Върви си в стаята! - Ти си луда!
Не можеш да ме принудиш да си напиша домашните!
Върви или ще си имаме проблем!
Напълно сама съм и вече не издържам!
Не знам как ще платя и наема, и проклетите ти училищни екскурзии!
Може и да не се справям страхотно, но правя каквото мога.
Мамо? - Кажи.
Съжалявам.
И аз съжалявам.
Не обичам да се ядосвам така.
Много искам да отида в Помпей.
Знам.
Ще измисля нещо.
Бащата на Ев е ужасен към мен, но с нея е супер.
Даже изглежда върхът.
Вземете се с него. Подхождате си.
Регистрирах се в сайт за запознанства.
И какво стана?
Толкова дълго не ме бяха докосвали, че се учудих, че все още ме бива.
Но единственият мъж, който ми хареса, просто изчезна.
Не се обади, изпари се. Целувахме се като лудо влюбени.
Харесва ли ти да си сама?
Не ми харесва.
Може ли да те попитам нещо? - Да.
Откога не си правила любов?
Беше преди...
... три години.
Направих го веднъж.
Не ти ли липсва? - Не.
Но понякога ми липсва...
... физическият контакт...
... повече.
Лу! - Какво има?
Ела на телефона. - Няма.
Баща ти е.
Вдигни му. - Не искам! Няма.
Аз ще вдигна и ще ти го дам.
Ало. - Защо не вдигаш?
С приятели сме.
Малката с теб ли е? - Да, давам ти я.
Благодаря. - Ало?
Честит рожден ден на теб!
Приготвил съм ти много подаръци. - Благодаря.
Надявам се да се видим скоро, за да ти ги дам.
Къде сте с приятелите ти? - На плажа сме.
Отишли сте за среднощно плуване ли? - Да.
Липсваш ми, искам да те видя. - Добре.
Давам ти мама.
Какво става? Защо се държи така с мен?
Защо не иска да говори с мен? - Тя...
Сърдита ти е.
Виж, мен не ме е грижа. Искам само парите, това е.
За нея обаче не е така.
Има нужда да те вижда, поне веднъж месечно.
Разстоянието вече не е проблем, има Скайп и Фейстайм,
а и останах без пари.
Спри, Жоаким, това не е мой проблем. Не искам да слушам.
Искаш да крада или да продавам наркотици, за да имам пари ли?
Звучи супер. - Върхът е!
Благодаря, че даде на дъщеря ми... - Чао.
Заповядай.
Благодаря. - Пак заповядай.
Без захар е. - Така го пия.
Опитай, правихме ги с децата. Наричат се "канистрели".
Какво ще кажеш?
Хубави са. - Не са лоши, нали?
Рецептата е на баба ми. - Наистина ли?
Ела някой път на вечеря у нас, щом харесваш корсиканската кухня.
Може и да дойда.
Мога да готвя и други неща.
Ще ти приготвя и яхния, ако искаш.
Ще направя кускус или каквото кажеш.
Какво обичаш? - Кускус звучи супер.
Обичам и яхния. Прощавай.
Само ми кажи.
Ще ти кажа. - Ще сготвя каквото поискаш.
Разбрахме се.
До скоро. - Благодаря, Лазар.
Как върви проучването на телата от Мелили?
Още не съм ходила до всяко гробище, но имам напредък.
Не съществуват списъци и това усложнява нещата,
но открих един труп от 18 април.
Откъде си сигурна, че е от 18 април?
Проучих регистрите на гробищата
и според тях в определения район или на въпросното място
са вписани жертви на корабокрушение от 18 април.
Можем да организираме пренасянето на трупа.
Ще е за първи път.
Ще е първи път за мен, откакто започнах.
Добре е да се срещнеш с патолога, Кристина.
Извини ме за секунда.
Какво става? - Какво правиш?
Вече е и 35 минути, ще закъснеем.
Идвам до пет минути.
Всичко наред ли е? - Да.
Но трябва да тръгвам.
Трафикът често е натоварен и не ми се иска да закъснявам.
Ще можеш ли тази седмица в Палермо? - Разбира се.
Добър ден. - Добър ден.
Аз съм Жоаким, работя с нея. - Така ли?
Помагам й с проучването.
Познава Сицилия много добре
и е запознат с еритрейската общност в Палермо.
Ако имате нужда от контакти, мога да...
Нямам, благодаря. Кога ще се видим пак?
Става ли другата седмица?
Става, но да е преди сряда, защото ще съм в Атина.
Става ли вторник сутринта? - Защо не се уговорите по телефона?
Бихме могли, но предпочитам да се уговорим сега.
Няма значение.
Трябва да тръгваме.
Непременно ще се обадя довечера.
Заповядай. - Благодаря.
Голям е тъпак. - Не е вярно, мил човек е.
Не бих казал. Държи се високомерно, а е безполезен.
Ти не се ли държиш така? - Не се имам за голяма работа.
Ти шофирай. Така ще се упражняваш.
Какво става, притеснява ли те нещо? - Всичко е наред.
Какво има? Кажи ми, ако мога да помогна.
Не можеш. Пали колата и да вървим.
Завий. - Тук ли?
Пътят не е натам.
Полудя ли?
Мърдай по-бързо. Ускори още. Давай по-бързо.
Внимавай!
Аз ще карам.
Ще кажеш ли какво правеше? - Повярвай ми, не искаш да знаеш.
Не искаш ли поне малко?
Имам синдром на пропускливите черва.
Подувам се, ако ям сладко
и ставите започват да ме болят.
Вече ме мъчи ужасен херпес зостер.
Звучи много болезнено. - Толкова боли, че не мога да спя.
Последно пламна заради обаждане от Жоаким.
Беше невъобразимо отвратителен.
Мога да си го представя.
Искаше да му изпратя пари в Палермо.
Беше след полунощ.
Кой знае в какви безумия се е забъркал този глупак.
Опасявам се, че пак се друса.
Нека не го обсъждаме в подробности сега.
Както кажеш.
Познаваш ли я?
Шерин ли? - Да.
Срещнахме се веднъж. Изглеждаше много мила.
И аз се запознах с нея. Прекарахме целия ден заедно.
На колко години стана? - На 9 съм.
Имах рожден ден преди две седмици. - Наистина ли?
Защо не ми напомнихте? Щях да взема подарък.
Сега съм с празни ръце.
Като заговорихме за подаръци,
исках да те попитам дали...
... искаш да дадеш пари за училищната й екскурзия.
С радост ще се включа,
щом мога да помогна поне малко.
Колко искаш?
Дай ми колкото можеш.
Стигат ли петдесет евро?
Да.
Прощавай.
Цялата сума е 350 евро.
Би трябвало да имам...
... ето и десет.
Така стават 90. Ще стигнат за билети за влака.
Благодаря.
Трябва да вървя. - Бързаш ли?
Имам час при остеопат.
До скоро, миличка.
Желая ти весел ден.
Хубав ден!
Тръгна си много бързо.
Не разбрах какво искаше да каже за татко.
Не й харесва, че той прави бели. - Какви бели прави?
Пие твърде много бира и шофира много бързо.
Прави непозволени неща.
Лу, къде си?
Какво има?
Плакала ли си? - Не.
Напротив, личи ти. - Не е вярно, не съм.
Спри. Щом казвам, че не съм, значи не съм.
Да отидем да поплуваме.
Ще потъна!
А така потъваш ли?
Така добре ли е?
Хубаво е.
Неидентифициран номер 627 е от провинция Сиракуза, град Мелили
и се намира в гроб номер 102.
Да помогна ли с нещо друго?
Не, всичко е наред. Благодаря. - Довиждане.
Благодарим много. - Довиждане.
Ако искаш, щракни една снимка.
Роднините му ще се зарадват.
Ще се зарадват, че имат снимка, докато чакат тялото.
Ще отнеме известно време.
Искаше да знаеш какво правех по-рано.
Ще ти кажа, защото...
... не искам да те лъжа, но няма да ти хареса.
Купих си малко хероин.
Беше много малко.
Внимавам.
Не съм пристрастен, но ме успокоява.
Не те успокоява, даже обратното.
Понякога ме успокоява, понякога - не, но има спокойствие.
Прости ми.
Не бъди тъжна. - Не съм тъжна, бясна съм.
Ти си моята малка Богородица.
Обичам те.
Ти си моята сицилианска Богородица, която ме закриля.
Нищо лошо не може да ме сполети.
Ухае вкусно, какво готвиш?
Наздраве. - Наздраве.
Готвя яхния, както ти обещах.
Не е толкова трудна за приготвяне.
Оставяш я да къкри.
Ти си една наистина мистериозна жена.
И ти си мистериозен. - Аз ли? Не съм.
Не бих се нарекъл мистериозен.
Напротив.
Помня...
... деня, в който дойде да работиш при нас.
Беше много странна и недосегаема.
Още ли съм недосегаема?
Не толкова.
Ти не се опитваш да ме достигнеш.
Изчакай.
Почакай малко. - Какво има?
Не го ли искаш? - Напротив.
Първо трябва да пийна нещо.
Вино ли искаш, или нещо по-силно? - Вино става.
Имам водка, ром и цяла бутилка уиски.
Кожата ти е мека.
Така ли мислиш?
И твоята е много мека.
Имаш камина.
Да. - Много е удобно.
Невероятно е.
Имаш си чехлички.
Да, имам си чехлички.
Имаш ли си и пеньоарче?
Не, нямам пеньоарче.
А халатче нямаш ли си?
Имам си. - Наистина ли?
Имаш ли халатче? - Да.
Страхотно е!
Ще ми го покажеш ли? - Не.
Моля те. Моля те.
Възбужда ли те? - Нямаш идея.
Ще ми се подиграваш ли? - Разбира се.
Знаех си. - Стой.
Ще си налея още една чаша.
Прекрасен е! - Чудесен е, нали?
Много си елегантен! - Знам.
Приличаш на английски лорд.
Прелестен е.
Копринен е. - Ти ли си го купи?
Аз си го купих. - Влезе в магазина и го купи.
Влязох в един бутиков магазин
и казах: "Добър ден, искам да пробвам халат".
Влюбих се в този. - Уникално е! Влюбил си се в халат.
Съжалявам, просто си го представих.
Не издържах и си го купих. Какво толкова?
Взел си го съвсем сериозно.
Разбира се, за да ми е комфортно у дома.
Кога? - Беше преди няколко години.
Бил си по-млад. - Да.
Дори е и пухкав.
Внимавай.
Приличаш на богаташ. Възбуждащо е.
Улицата е "Франческо Чилеа", номер 12.
Разбрано, записах си.
Както пожелаеш.
Не, ще дойда сама. До скоро.
Кой беше? - Беше Андреа.
Уговорихте си среща ли? - Да, след 20 минути е. Ще бързам.
Патологът също ще присъства. Ще мога да се срещна с нея.
Да не е онази, която говори по радиото?
Помня, че веднъж каза нещо подобно:
"Когато човек оглежда мъртвите,
разглежда облеклото им и проверява джобовете,
се сблъсква с неподправена картина на техните надежди".
Тази жена има класа.
Искам да се запозная с нея.
Ще дойда с теб и ще постоя малко.
Предпочитам да не идваш.
Защо?
Андреа помоли да отида сама.
Може да не иска предният път да се повтаря.
Може и да иска да те чука. - Говориш глупости.
Или да чука и двете ви. - Престани.
Стига вече.
Дай ми телефона, ще говоря с него. - Няма нужда.
Дай ми го.
Дай ми телефона си! Дай го!
Шерин, дай ми телефона си.
Дай ми телефона си.
Дай го. - Няма.
Моля те, дай ми телефона си. - Отивам сама.
Работата е моя и ще направя както той желае.
Прави каквото ти каже.
Жоаким! Отвори проклетата врата!
Какво прави тя?
Госпожице!
Госпожице, ще се нараните!
Здравей, Лора, Шерин е, приятелката на Жоаким.
Претърпях инцидент, а той ме отвлече от болницата.
На пристанището в Палермо сме, напускаме Сицилия.
Дрогиран е и е безумно параноичен. Страх ме е.
На кого пишеш? - На никого не пиша.
Дай ми да видя.
Жадна съм, ще си взема нещо за пиене.
Стой, след малко се качваме.
Заповядай, пий.
Ще облекчи болката ти.
Ще се почувстваш по-добре. Всичко ще е наред.
Дайте ми две хлебчета с моцарела и две кафета, моля.
Благодаря.
По дяволите!
Благодаря.
Питаше ме дали е плъх ли? - Да!
Не, друго попита. Дали е...
Дали е мишка! - Да, мишка е.
Рататуй ли е? - Не.
Тогава е Реми. - Не знам кой е Реми.
Реми е от "Рататуй". - Не е той.
Срещала ли си го на живо?
Помниш ли Шерин? - Да.
Хайде.
Върви, миличка, поиграй си в твоята стая.
Каза ли на друг какво се случва?
Не, не искам семейството ми да знае.
Разбирам и съжалявам, но не може да останеш тук.
Няма ли кой да те приюти у тях? - Не.
Няма! - Почакай, Шерин.
Къде отиваш? - Не знам, но ще измисля нещо.
Ще отида в някой хотел и ще си взема стая под наем.
Не, почакай. Извинявай, седни обратно.
Съжалявам.
Седни.
Може ли да остана тук, моля те?
Изчезни, Лу!
Извинявай. Седни тук.
Така е добре.
Добре ли си?
Татко ли й го е причинил?
Не, паднала е.
Скарали са се. - Знаех си.
Помогни ми с този, обели го.
Тя ще остане при нас известно време. Има нужда да си почине.
Ще й помогнем да се чувства като у дома си.
Герой от анимационен филм ли е? - Да.
Момиче ли е? - Не, момче е.
Животно с копита ли е?
Не е. - Животно, което гледаме вкъщи ли е?
Не е. - Не е ли?
Каквото и да е, не може да гледаме животни вкъщи.
В саваната ли живее? - Да.
Досещаш ли се?
Симба ли е? - Да!
Симба е! - Не е много отвратително, нали?
Не, вкусно е - Искам допълнително.
Опитваш се да ме ласкаеш. Наистина ли е вкусно?
Ти не готвиш ли? - Готвя, но само паста.
Живях две години в Италия.
И аз трябваше да ходя в Италия, но нямаме пари да платим.
Лу! - Мога да ви дам малко, ако искате.
Ще ви заема. - Не, няма нужда.
Няма нужда, ще намерим начин.
Може ти да говориш с него.
Ти си майка на детето му, теб ще те изслуша.
Ще влезе в клиника, ако го убедиш.
Няма да го направи. - Защо?
Просто няма да го направи.
Той ме плаши!
Дрогира се. Обади му се! - Няма смисъл.
Не ме е грижа. - Наистина ли?
Не ме е грижа за него, няма да спре.
Трябва да се обадиш в полицията.
Ще им разкажеш и ще продължиш напред.
Не искам да го издавам.
Няма значение. Той трябва да те остави на мира.
Трябва да разбере, че законът му пречи да те нарани.
Няма да го направя.
Шерин, аз съм. Обади ми се, моля те.
Ще чакам да се обадиш. Липсваш ми.
Обади ми се.
Кой е?
Пощальонът е.
Отвори ми, малкото ми бебче! - Почакай!
Искаше да се върна.
Ето, тук съм. Отвори ми.
Лу!
Много си красива.
Колко си висока вече?
Висока съм метър и 25. - Един метър и 25 ли?
А колко килограма тежиш?
Тежа 27 килограма. - По-скоро си 30.
Не, 27 килограма съм.
Това за мен ли е?
Закусвала ли си? - Не.
Да хапнем.
Майка ти не е ли вкъщи? - На работа е.
Зеленото е красиво. Нали е любимият ти цвят?
Не, вече синьото ми е любимо.
Така ли било? Има и синьо, гледай.
Ако искаш, продай другите или ги подари на приятели,
но тези тук са само за теб. Не ги раздавай.
Погледни. Много са ценни.
Изработва ги една старица в рибарско селце.
Боцкат! - Така е.
Малките мидички са бодливи.
Това е за майка ти.
Гердан е, но може да се носи и като гривна.
Тя не носи гривни.
Може пък и да носи тази.
Преди имаше подобна.
Направила си много грешки. - Няма значение.
Как така няма значение? Какво става, Лу?
Какво? - Пише "1,5".
Това е от първата седмица! - Имаш 1,5 от 10 ли?
Виж тук! - Това е математика.
Виж и тук. Имам 17 от 20. - Трябва да пишеш правилно
и да се изразяваш. - Тук е 16 от 20.
Математиката е друго нещо, тя е праволинейна.
Колко е 2 плюс 2? - Четири.
Браво!
Старай се повече с граматиката и правописа.
Имаш ли ключ за тук?
Да вървим!
Готова съм, да излизаме!
Защо си без шал и шапка? - Не ми трябват.
Имаш ли пари за мен? - За какво са ти?
За да отида на екскурзия до Помпей. - Помпей е скучен.
Ама всички от класа... - Пълно е с туристи.
Искаш ли мандарини? - Не.
Здравейте, дайте ми малко фурми.
Дайте ми от тези на клонка. Искам една,
за да може да ги опита.
Тридесет евро! - Какво има?
Струва 30 евро! - Това е цена за килограм.
Килограмът струва 30 евро, а не едната риба.
Така пишеше.
Тези са ти любимите. - Стига!
Искам да ми дадеш пари.
Пак ли става дума за екскурзията? - Да.
Колко струва тя? - Струва 350 евро.
Това е много скъпо! - Вече имаме 100.
Чакай да ги преброя!
Ето, това са 250.
Виж, ще ти покажа един номер.
Когато имаш много банкноти,
слагаш най-дребните отвън.
Така, когато плащаш, никой не вижда едрите банкноти.
Разбра ли? - Да.
На дъното на джоба ли ги сложи? - Да, на дъното са.
Благодари на тати. - Благодаря, тати.
Добър ден. Бих искала да наема стая, моля.
По дяволите.
Шерин, Лора е. Обади ми се, моля те.
Не махай семките.
Гледай си работата, аз не обичам семки.
Няма да ядеш само ти. Дръпни се.
Давай тогава, действай.
Ще ми направиш ли една услуга? - Зависи каква е.
Отиди да видиш Филип в Монако. Каза, че учи,
но съм сигурна, че ме лъже. - Остави го на мира!
Чука всичко, което мърда: млади и стари, стига да са с прашки.
Остави го. Издържаш го вече 25 години. Сложи и ти прашки.
Купих си, но не мога да ги търпя. Влизат в задника.
Лу, сядаме на масата!
Ножът е отдясно.
Подай ми чиниите. Искаш ли малко? - Да.
Ще останеш ли малко в Ница? - Нямам представа.
Франция е изгубена. Мъртва е.
Единственият свободен континент е Южна Америка.
Какво ще правиш там?
Ще се изчистя от дрогата с помощта на шаман.
От тяхната ли ще вземаш?
Ще вземам аяуаска. Знаеш ли какво е? - Не знам дали върши работа.
Имаш дъщеря. Веднъж помисли малко за нея.
За това си имам мама. - Така е, права си.
Разбира всичко и не си прави илюзии.
Виж се колко лесно забравяш.
Беше по-различно. Бях сама с теб по цели дни и нощи.
Бях по цял ден и нощ в съседите.
Ти беше в психиатрията.
Не си застрахован.
Прощавай? - Не си застрахован от нищо!
Здрасти, приятел! Как си?
Не, прибрах се. Обядвам с дъщеря си.
Искаш ли вода? - Не, благодаря ти.
Може, ще е забавно.
Изпрати ми. Разбрано, ще се видим скоро.
Как си, миличка? - Ще й кажа.
Хаким праща поздрави. - Благодаря.
Прати му и от мен.
Нахраних се. Ти готова ли си? - Искам да хапна сирене.
От него се надебелява.
Остави я да хапне. - Да вървим, Лу!
Остави я да яде сирене, по дяволите!
Вземи. - Благодаря.
Хапвай.
Върви, тръгвай. Омръзна ми от теб.
Свободен ли съм? - Пръждосвай се.
Благодаря! Да вървим.
Дай ми ръка.
Седни тук горе.
Здрасти. - Здравей.
Трева ли пушиш? - Да.
Мога ли да си намеря хероин наблизо?
Не знам. - Нямаш познати.
Не познавам дилъри.
Какво го попита?
Попитах за остеопат за гърба ми. - Не ти вярвам.
Права си, попитах го друго.
Попитах дали познава дилъри.
Какво е това?
Това е...
... нещо като аптекар.
Хайде, ще вървим пеш.
Моля те. Омръзна ми да чакам автобуса.
Моля те, слез. - Не! Изморена съм.
Хайде! Не си правила нищо. Да се разходим.
Изморена съм. - Да повървим!
Качи се на гърба ми. - Много съм тежка.
Не си тежка. Аз съм ти баща, силен съм.
Ела, ще пробваме. Заповядай.
Готови сме.
Уверявам те, планът е бетон. Слушай. Ще спреш в Танжер и в Рио.
Разменяш хашиш за кокаин и не приемаш чекове.
Вече ми каза. - Повтарям. Трябва да действаме.
Сега е мой ред. Гледай, Лу.
Колкото тати ли си добър? - По-добър съм.
Играя с повече стил. - По дяволите!
Гледай какво стана! - Какво му има?
Да не се счупи? - Майка ти дойде.
Здрасти. - Как си?
Не ми каза, че ще вземеш Лу.
Ти вдигна ли ми телефона? Не.
Нямаше смисъл. - Да вървим.
Пинболът е забавен! - Прибираме се.
Пинболът е супер! - Стойте.
Тръгваме. - Да пийнем нещо.
Изчакайте малко. - Тук е много хубаво!
Остани да пийнем нещо набързо.
Искам една бира, моля.
Заповядайте. - Благодаря.
Добре ли е синът ти? - Да, супер е.
По-хубав и по-умен е от мен. Но го е срам пред момичетата.
Стъписва се. - Ще свикне.
Надявам се. - Може да не казва всичко.
Какво друго има? - Той е умно момче.
Отива ти с по-дълга коса.
Благодаря.
Много си красива.
Липсвахте ми, особено малката.
Невероятна е.
Радвам се, че я има. Напълно сериозен съм.
С Шерин се разделихме.
Предполагам, че тя те е напуснала.
Защо мислиш така?
Чувствах се самотен с нея. Много е мрачна. Носеше ми...
... мрачно настроение.
Мислех, че обича хората, но явно обича само мъртвите.
Винаги се чувстваш самотен.
Ще тръгваме. Кажи чао. - Тръгвате ли?
Аз ще се погрижа, моля те.
Тръгвате ли? - Да.
Кажи чао. - Довиждане.
Може ли целувка? Даваш ли юмруче?
Да вървим.
Нека да дойда с вас.
Искам да поговоря нещо с теб.
Чао. - Ще се чуваме.
Не се отдалечавай, Лу! - Добре, няма.
Погледнах контролните й, пълни са с грешки.
Ние не сме правили толкова много.
Дъщеря ни е красавица.
Справили сме се чудесно.
Може да ми се обажда по всяко време, ако иска.
Тя не знае, че може.
Какво каза? - Не знае, че може.
Не бъди тъжна. - Не съм тъжна.
За какво искаше да говорим? - Какво?
Каза, че искаш да поговориш нещо с мен.
Какво е то? - Имам предложение.
Един от приятелите на Хаким търгува на круизи.
Може да ми предложи чудесно заплащане и си мислех,
че мога да взема малката.
Ще я водиш на круиз? - Да.
Ще й хареса повече от Помпей.
Ще се разходим из Танжер и Рио.
И ще пласираш дрога. - Какво? Няма, разбра се!
Това е пакетна екскурзия с басейн, танци до зори и обиколки с гид.
Няма съмнителни хора, само възрастни.
Защо се държиш толкова студено?
Тримата сме семейство. - Не, бяхме преди.
Шерин, отговори ми. Кажи ми къде си.
Да вървим. - Не му казахме чао.
Няма значение.
Обади се. Ще се срещнем и ще го обсъдим. Кажи къде си.
Лора!
Знаеше ли, че Шерин е в Ница?
Ти ли й каза да си тръгне?
Няма да отговоря. - Защо? Срамуваш ли се?
Не те питам нищо сложно, просто ми кажи:
каза ли й да си тръгне, или не?
Направих каквото сметнах за добре. - Как знаеш кое е добре за другите?
Лора! - Кажи? Не е нищо сложно.
Как така не е сложно? Любовта не означава ли нищо?
Сърцето ти от камък ли е? - Остави ме!
Шерин не е като теб. Има нужда от мен, изгубена е.
Поне веднъж не мисли само за себе си!
Не знам нищо, остави ме!
Хайде, кажи чао на баща си. - Чао!
Какви игрички играеш, по дяволите?
За каква се имаш? Да не си кралица на феминистките?
Кажи ми къде е тя. - Остави ме.
Ела с мен, Лу. - Спри!
Кажи ми къде е или ще те пребия. - Остави ме.
Ако се качиш, ще повикам полиция. - Обади се на дружките ти.
Слизай.
Разкарай се! - Успокой се, човече!
Тя не е спокойна. - Престани. Стига.
Кажи ми къде е. - Не знам.
Слизай! - Ти да мълчиш, че ще ядеш бой!
Как смееш? - Каза ти да слезеш!
Казах ти да мълчиш! - Не й говори така!
Кажи ми къде е. - Остави ни.
Разкарай се!
Ти си напълно луд! Спри! Остави я! - Тя е моя дъщеря!
Пусни я, по дяволите!
Тя е и моя дъщеря. - Остави я!
Пусни я! Пусни я!
Това ли искаше?
Моля ви, ще повикате ли полиция?
Спрете, не може да влезете. - Тя е моя дъщеря!
Баща й се побърка. - Спрете.
Искам само да говоря с тях.
Това са жена ми и дъщеря ми. Не постъпваш правилно!
Отдръпнете се! - Не ме пипай, задник такъв!
Лу! - Престани.
Моля те, Лу! - Спрете.
Успокоих се вече, всичко е наред. Ще им го кажа оттук.
Моля те, Лора.
Излез за минутка.
Ела за секунда!
Добре ли си? - Вървете си.
Бащата на дъщеря ми е дошъл вкъщи сутринта
и я беше извел без мое разрешение.
Повървяхме заедно и той получи съобщение от бившата си,
която приех у дома си преди няколко дни.
Може би му е казала, защото той започна да ме обижда.
И ме удари.
Не искам да се прибираме. Страхувам се, че ще ни чака там.
Той е лабилен. - Лабилен ли казахте?
Пристрастен е към наркотиците.
Какво взема? - Взема всичко.
Има ли криминално досие? - Не мисля.
Не съм сигурна.
Подавала съм много жалби,
които са срещу него. - Разбирам.
Как се казва?
Казва се Жоаким Маж.
Как се пише?
Като "мажа", без "а". Пише се М-А-Ж.
Жоаким Маж, роден на 13 декември 1986 г. Той ли е?
Имаме "тормоз, заплахи и нахлуване с взлом". Така ли е?
Да, вече бяхме разделени. - Разбирам.
Тази е на остров Реюнион.
Там има вулкани. Искаш ли на Гвадалупа?
Тази е супер.
Канада става ли?
Много си придирчива. Америка?
Да! - Америка ли искаш? Заповядай.
Намерихме! - Оставям ви.
Лека нощ, Лу. - Лека нощ.
Добре ли ти е тук?
Стаята е хубава.
Ще вървя.
Добре, ще остана за пет минути.
Става ли?
Къде мислиш, че е отишъл?
Не знам.
Но...
... знам, че няма защо да се тревожиш.
Изглежда крехък, но може да се справя сам.
На мен ми каза, че е силен.
Не е много силен.
Понякога ми се иска да е мъртъв.
Баща ти не е лесен за обичане.
Но това не означава, че не бива да го обичаш.
Надявам се, че ще го обичаш, но от разстояние.
И ще го порицаваш, когато прави глупости.
Защо ми казваш всичко това?
Защото той е жив.
Обичам те.
Лека нощ, обич моя. - Лека нощ.
Ще се върнеш ли? - Разбира се.
Има ли някакви новини?
Няма нищо.
Лазар,
ще ме подържиш ли в обятията си?
Разбира се.
Аз съм, Жоаким.
Отседнах в "Радисън".
Ела при мен, чакам те.
Не бива да се страхуваш от мен.
Разбираш ли?
Планирам много хубави неща за нас.
Мисля да отидем на круиз.
Ще посетим Ница, Танжер, Рио де Жанейро.
Чакаш ли някого?
Отиди да видиш кой е. Отиди.
Вие ли сте госпожа Ламари?
Няма го. Намерете го! - Проверете съседната стая.
Полицията е!
Да вървим по стълбището.
Момчета!
Превод ИВЕЛИНА МИНЧЕВА-БОБАДОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО