Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
FĂRĂ CALE DE ÎNTOARCERE
Ce e ?
- Încă nu ştii ? - Nu.
- Vrei să te las să lucrezi puţin ? - Da.
- O să vin să te văd mai târziu. - Da.
Bine ?
Cine e ?
Sunt eu, dar nu reuşesc să-i fac nasul cum trebuie.
Ochii arată grozav aşa, Sarah !
- Sunt deschişi ? - Încerc să refac...
Îţi dau un alt instrument,
ca să te ajute să adaugi detalii mai fine.
Pentru că acesta e prea gros.
E bun pentru unele lucruri, dar tu vrei detalii mai fine.
E mai degrabă un cimitir.
Un cimitir ?
- Cu morminte. - Cu morminte ?
- O să distrug asta. - Bine.
Dă-i drumul.
- Vrei să-l distrugi acum ? - Da.
Bine.
- E rău ? - Nu, e bine.
Eşti obligată să ai un animal de companie.
Ţi se oferă două.
Dar nu vor avea cuşti, bine ?
- Vor trăi aşa, în casă. - Am înţeles.
Fără cuşti.
O furnică sau o broască ?
- Fiindcă poţi pierde o furnică. - Hai să traversăm.
Bine.
- Ţi-ai făcut temele ? - Nu le-am terminat.
Du-te şi fă-le, atunci.
Mâine. Nu am timp acum.
Am spus că trebuie să le faci acum, nu în ultimul moment.
Altfel, nu mai ieşim. Aşa ne-am înţeles.
Eu nu mi-am dat acordul. Şi ce faci tu e şantaj.
Sigur Eve şi le-a făcut.
Eve are o mamă drăguţă şi bogată, care îi plăteşte excursia !
- Du-te în camera ta până nu explodez. - Nu.
- Du-te în cameră. - Nu.
- Du-te în cameră. - Eşti nebună !
Nu mă poţi forţa să-mi fac temele.
Nu mă poţi forţa să scriu.
Mişcă-te, sau o să-ţi pară rău !
Bine ? Nu mai pot. Sunt singură ! Nu mai pot.
Nu ştiu cum o să plătesc chiria aia afurisită
şi excursia ta stupidă !
Fac tot ce pot. Poate nu e grozav, dar încerc.
- Mami ? - Ce ?
Iartă-mă.
Şi eu îţi cer iertare.
Nu-mi place când mă enervez aşa.
Mi-ar plăcea foarte mult să merg la Pompei.
Ştiu.
O să găsesc o soluţie.
Tatăl lui Eve mă duce cu vorba, dar cu ea e bun.
Chiar foarte bun.
Ai putea să te muţi cu el.??
Vă văd împreună.??
Ghici ce,mi-am făcut cont pe un site de întâlniri.
Şi ?
Trecuse atâta timp de când nu mă mai atinsese un tip,
că m-am bucurat că încă funcţionează totul.
Dar singurul tip care chiar îmi plăcea a dispărut fără niciun avertisment.
Nicio veste, nimic.
Ne-am sărutat nebuneşte.
Tu n-ai o problemă să fii singură.
Nu, nu am.
Pot să te întreb ceva ?
Când ai făcut ultima dată dragoste ?
A fost...
Acum trei ani.
O singură dată.
- Nu-ţi lipseşte ? - Nu.
În fine... Contactul fizic...
Îmi lipseşte uneori.
Dar, mă rog...
- Lou ! Lou ! - Ce ?
- Telefonul ! - Nu !
- E tatăl tău. Răspunde. - Nu vreau !
- Răspunde. - Nu !
Răspund eu şi ţi-l dau, bine ?
- Alo. - Ai răspuns cam greu !
Suntem cu nişte prieteni, de asta.
- Cea mică e cu tine ? - Da. Ţi-o dau.
Mulţumesc.
Mulţi ani trăiască...
Ţi-am luat o mulţime de cadouri.
Mulţumesc.
Sper să ţi le pot da curând.
Ce faceţi ?
Suntem la plajă.
- Faceţi baie la miezul nopţii ? - Da.
- Mi-e dor de tine. - Da, da.
Ţi-o dau pe mama.
De ce e supărată pe mine ?
De ce nu vrea să vorbească cu mine ?
E supărată pe tine.
Uite, mie nu-mi pasă. Ţi-am zis, eu vreau banii.
Dar, pentru ea, e diferit.
Are nevoie să te vadă din când în când.
Distanţa nu e o problemă acum. Putem vorbi la telefon, pe FaceTime...
Şi eu sunt falit.
Joachim, nu e problema mea. Nu vreau să ştiu, bine ?
Vrei să fur sau să vând droguri ca să fac rost de bani ?
- Bună idee. - Grozav !
- Mulţumesc că mi-ai dat-o pe fiica... - La revedere.
Poftim.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- Nu are zahăr. - Nu pun zahăr.
Poftim. Le-am făcut mai devreme cu copiii.
- Sunt canistrelli. - Mersi.
Ce părere ai ?
- Sunt gustoase. - Nu-s rele, nu ?
- E reţeta bunicii mele. - Serios ?
Da.
Ar trebui să vii la cină odată, dacă îţi place mâncarea corsicană.
De ce nu ?
Pot să fac şi alte lucruri.
Dacă preferi tocăniţă, îţi fac tocăniţă.
Cuşcuş, orice vrei...
- Ce-ţi place ? - Îmi place cuşcuşul.
- Cuşcuşul ? - Îmi place şi tocăniţa.
Scuză-mă.
Să-mi spui.
- Îţi spun. - Fac ce vrei tu.
Bine.
- Ne vedem. - Mulţumesc, Lazare.
Cum stai cu trupurile din Melilli ?
N-am vizitat încă toate cimitirele, dar am avansat.
Nu există liste, aşa că e destul de complicat,
dar am găsit un cadavru din 18 aprilie.
De unde ştii sigur că e din 18 aprilie ?
Pentru că am studiat registrele cimitirului
şi scrie că, în unele secţiuni sau locuri de veci,
se află victime ale naufragiului din 18 aprilie.
Putem începe procedura de repatriere a corpului, nu ?
Da. Pentru prima dată.
Prima dată pentru mine, adică, de când am început.
Cred că ar fi bine
să o cunoşti pe Cristina, medicul legist.
Scuză-mă o clipă.
- Ce ? - Grăbeşte-te !
E şi 35. O să întârziem.
Bine, ajung în cinci minute.
- E totul în regulă ? - Da.
Dar trebuie să plec.
Traficul e adesea aglomerat şi nu vreau să întârzii.
E în Palermo săptămâna asta. Eşti liberă ?
- Sigur. - Perfect.
- Bună ziua. - Bună ziua.
- Joachim. Lucrez cu ea. - Serios ?
- Da. - O ajut cu cercetarea.
Cunoaşte foarte bine Sicilia
şi comunitatea eritreană din Palermo.
Dacă ai nevoie vreodată de contacte, pot...
Nu, mulţumesc. Când ne vedem data viitoare ?
Săptămâna viitoare ?
Bine, dar înainte de miercuri, pentru că plec la Atena.
- Marţi dimineaţă ? - Nu puteţi stabili o dată la telefon ?
Ba da, dar prefer să o facem acum, bine ?
E tot una.
Şi trebuie să plecăm.
Te sun diseară, fără greş.
- Poftim. - Mulţumesc.
E un idiot !
Nu e, e un tip de treabă.
Ba deloc.
Se poartă de parcă ar fi superior tuturor, dar e un inutil.
Şi tu nu ?
Cel puţin, eu nu mă dau mare !
Uite, condu tu. Te mai antrenezi.
Joachim, ce e ? Ce te supără ?
E totul bine.
Ce e ? Dacă pot ajuta cu ceva, spune-mi.
Nu poţi. Porneşte.
- Fă dreapta. - Aici ?
E sens interzis.
Eşti nebun ? !
Mişcă-te !
Mai repede.
Ai grijă !
Conduc eu.
Ce făceai ?
N-ai vrea să ştii.
Nici măcar puţin ?
Nu. Am sindrom de intestin permeabil.
Dacă mănânc ceva dulce,
mă balonez şi mă dor articulaţiile.
Am deja o zonă zoster groaznică.
E dureroasă ?
Îngrozitoare. Îmi afectează somnul.
A fost declanşată de un apel de la Joachim.
N-ai idee cât de îngrozitor a fost.
Ba da, îmi pot imagina.
Voia să-i trimit bani la Palermo.
În toiul nopţii.
Dumnezeu ştie în ce încurcătură s-a băgat idiotul.
Mi-e teamă că s-a apucat din nou.
Aş prefera să nu intrăm în subiectul ăsta...
Cum vrei...
O cunoşti ?
- Pe Shirine ? - Da.
Am întâlnit-o o dată.
Părea foarte drăguţă.
Şi eu am întâlnit-o.
Am petrecut o zi împreună.
- Câţi ani ai tu acum ? - Nouă.
A fost ziua mea acum două săptămâni.
Fir-ar !
De ce nu mi-ai amintit ? I-aş fi adus un cadou.
Nu am nimic la mine.
De fapt, apropo de cadouri,
voiam să ştiu
dacă ai putea contribui la taxa pentru excursia ei cu şcoala.
Aş fi încântată să contribui.
Dacă te ajută...
Cât vrei ?
Cât îţi permiţi.
E bine 50 de euro ?
Da...
Scuze.
Costă 350 în total.
Cred că am...
Zece.
90. Destul pentru biletele de tren.
Mersi.
- Trebuie să plec. - Deja ?
Mă văd cu osteopatul.
Pe curând, draga mea.
Să ai o zi frumoasă.
O zi bună.
N-a stat mult.
N-am înţeles ce a spus despre tata.
I-ar plăcea să nu mai facă prostii.
Ce fel de prostii ?
Să bea prea multă bere, să conducă prea repede.
Lucruri interzise.
Lou ?
Ce ?
- Ai plâns ? - Nu.
- Ba da, îmi dau seama. - Nu, n-am plâns.
- Ba da. - Termină, Lou ! Ţi-am spus că nu.
Hai să înotăm.
Hei, mă scufund !
Şi aşa ?
Aşa ? E bine ?
Ah, ce bine e.
Număr neidentificat 627,
din Siracuza, Melilli,
în mormântul 102.
Mai aveţi nevoie de ceva ?
Nu, e în regulă. Mulţumim.
La revedere.
- Mulţumim mult. - La revedere.
Ar trebui să faci o fotografie.
Le va face fericite pe rude.
Se vor bucura să aibă o imagine cât timp aşteaptă trupul.
O să mai dureze.
Vrei să ştii ce făceam mai devreme ?
Îţi spun pentru că...
Nu vreau să te mint, dar nu-ţi va plăcea.
Am cumpărat nişte heroină.
Doar puţin.
Sunt atent.
Nu sunt dependent, e ca să mă liniştesc.
Nu te linişteşte deloc.
Şi da, şi nu, dar tot mă linişteşte.
Îmi pare rău.
Nu fi tristă.
Nu sunt tristă, sunt furioasă.
Eşti mica mea Madonă.
Te iubesc.
Eşti mica mea Madonă siciliană care veghează asupra mea.
Nu mi se poate întâmpla nimic.
Miroase bine. Ce e ?
- Noroc ! - Noroc !
O tocăniţă, cum...
Cum ţi-am promis.
E destul de uşor de făcut.
O laşi doar să fiarbă la foc mic.
Eşti o fată foarte misterioasă totuşi.
- Şi tu eşti misterios. - Eu ? Nu.
Eu nu sunt deloc misterios.
Ba da, eşti.
Îmi amintesc...
Când ai venit prima dată să lucrezi cu noi,
erai ciudată şi inaccesibilă.
Sunt accesibilă acum ?
Puţin mai mult, da.
Dar tu nu te-ai apropiat de mine.
Stai.
- Aşteaptă o secundă. - De ce ?
- Nu mai vrei ? - Ba da.
Trebuie să beau ceva mai întâi.
- Vin sau ceva mai tare ? - Vin.
Am vodcă, rom...
Şi o sticlă de whisky.
Ai pielea fină.
Crezi ?
Şi a ta e fină, foarte fină.
Ai şemineu.
- Da. - E practic.
E oribil.
Ai papuci de casă ?
Da, am papuci de casă.
Ai şi halat ?
Nu, nu am halat.
Nici măcar un capot ?
- Ba da, am. - Nu cred !
- Ai capot ? - Da.
Excelent !
- Pot să-l văd ? - Nu.
Te rog. Te rog.
- De ce ? Te excită ? - Foarte tare !
- O să râzi de mine, nu ? - Da !
Ştiam eu.
Stai...
Îmi pun un pahar.
- Îmi place mult ! - Arată bine, nu ?
- Eşti foarte elegant. - Nu-i aşa ?
Arăţi ca un lord englez.
E superb !
E din mătase.
- L-ai cumpărat ? - Da, l-am cumpărat.
Ai intrat într-un magazin şi l-ai cumpărat ?
Am intrat într-un butic
şi am spus: "Bună ziua, aş vrea să probez halatele dumneavoastră."
- Şi m-am îndrăgostit de ăsta. - Să te îndrăgosteşti de un halat...
Scuze. Îmi şi imaginez !
A fost dragoste la prima vedere. Ce e ?
Nu l-ai cumpărat în glumă...
Am vrut să fiu comod acasă.
- Când a fost asta ? - Acum câţiva ani.
- Când erai şi mai tânăr ! - Da.
E fin.
Ai grijă...
Arăţi ca un miliardar.
Asta mă excită !
Strada Francesco Cilea, numărul 12.
Am notat.
Dacă vrei...
Nu, merg singură.
Ne vedem imediat.
- Cine era ? - Andrea.
- Vă întâlniţi ? - Da.
Trebuie să mă grăbesc. Ne vedem în 20 de minute.
Va fi şi medicul legist acolo.
O s-o cunosc în sfârşit.
- Cea care era mereu la radio ? - Da.
Îmi amintesc că spunea ceva de genul:
"Când examinezi morţii
şi le cauţi prin haine şi buzunare,
iese la iveală o fotografie pură şi intactă a speranţelor lor."
Femeia asta are clasă.
Mi-ar plăcea să o cunosc şi eu.
Vin cu tine la început.
Aş prefera să nu.
De ce ?
Andrea mi-a zis să vin singură.
Poate nu vrea o situaţie ca data trecută.
- Poate vrea să se culce cu tine. - Nu fi prost.
- Sau cu amândouă. - Termină !
Opreşte-te.
- Dă-mi telefonul, vorbesc eu cu el. - N-are rost.
Dă-l încoace.
Dă-mi telefonul.
Shirine, dă-mi telefonul !
Dă-mi telefonul.
- Dă-mi-l. - Nu.
- Te rog, dă-mi telefonul. - Merg singură.
E slujba mea. Prefer să fac cum spune el.
Da, aşa să faci.
Joachim, deschide naibii uşa !
Laura, sunt Shirine, prietena lui Joachim.
Am avut un accident, m-a răpit din spital.
Suntem în port, în Palermo.
Plecăm din Sicilia.
E drogat şi complet paranoic. Mi-e frică.
- Cui îi scriai ? - Nimănui.
Arată-mi.
Mi-e sete, mă duc să iau ceva de băut.
Stai acolo. Ne îmbarcăm în curând.
Poftim.
Asta îţi va lua durerea.
Te va face să te simţi bine. O să fie în regulă.
Două sendvişuri cu mozzarella şi două cafele, vă rog.
- M-ai întrebat dacă era un şobolan ? - Da !
Nu, m-ai întrebat dacă era un... ?
- Un şoarece ! - Da, un şoarece.
- E Ratatouille ? - Nu.
- Atunci, e Remy ! - Nu. Nu-l ştiu pe Remy.
- Remy e în Ratatouille. - Nu, e...
Îl cunoşti în viaţa reală ?
Îţi...
- Îţi aminteşti de Shirine ? - Da.
Intră.
Du-te, scumpo. Joacă-te în camera ta.
Ai mai spus cuiva ce se întâmplă ?
Nu vreau să afle familia mea.
Înţeleg, dar...
Îmi pare rău, nu poţi rămâne.
Nu e nimeni care să te poată găzdui ?
Nu !
Stai, Shirine.
Unde te duci ?
Nu ştiu, o să găsesc eu o soluţie.
Mă duc la un hotel, iau o cameră şi...
Uite, îmi pare rău. Stai jos. Scuze.
Stai jos.
Te rog, pot să rămân ?
Afară, Lou !
Scuze.
Aşază-te.
Aşa.
Eşti bine ?
Tata i-a făcut asta ?
Nu, a căzut.
S-au certat.
Ştiam eu.
Ţine, ajută-mă. Curăţă-l.
O să stea cu noi o vreme.
Să se odihnească.
Şi o s-o facem să se simtă binevenită, bine ?
- E un personaj de desene animate ? - Da.
- E fată ? - Nu, e băiat.
- Ar putea fi un animal cu copite ? - Nu.
- Nu... - Unul pe care îl putem ţine în casă ?
Nu ştiu ce e, dar nu-l putem ţine în casă !
- Trăieşte în savană ? - Da.
Ştii ?
- E Simba ? - Da !
- Simba ! - Nu are un gust rău ?
Nu, e bun.
Eu aş mai vrea.
Vrei să mă faci să mă simt bine ! Chiar e bun ?
Găteşti ?
Da, paste.
Am stat doi ani în Italia, aşa că...
Ar trebui să merg şi eu acolo, dar nu avem destui bani.
Lou !
Eu am ceva bani dacă vreţi.
- Pot să-ţi împrumut. - Nu, chiar e în regulă.
Păstrează-i. O să ne descurcăm.
Poate ai putea vorbi cu el.
Eşti mama fiicei lui, pe tine te va asculta.
Dacă îi spui tu să meargă la dezintoxicare, o va face.
- Nu o va face. - De ce nu ?
Pur şi simplu nu o va face.
Mă sperie !
- E drogat... Sună-l ! - N-are rost.
- Nu-mi pasă, bine ? - Nu-ţi pasă ?
Nu, nu-mi pasă. Nu o va face.
Trebuie să mergi la poliţie, scumpo.
Să reclami ce s-a întâmplat şi să mergi mai departe.
Nu, nu vreau să-l torn !
Nu e vorba despre asta. E ca să te lase în pace
şi să înţeleagă că stă legea între voi acum.
Nici vorbă ! Nu mă duc.
Shirine, sunt eu. Te rog, sună-mă.
Te aştept.
Mi-e dor de tine.
Sună-mă.
Cine e ?
Poştaşul.
- Deschide, Woowoo. - Stai !
Voiai să mă întorc.
Ei bine, sunt aici. Lasă-mă să intru.
Lou !
Eşti frumoasă.
Cât de înaltă eşti acum ?
1,25 m.
1,25 m ?
Şi cât cântăreşti ?
- 27 de kilograme. - Mai degrabă, 30, nu ?
Nu, 27 !
E pentru mine ?
- Ai mâncat micul dejun ? - Nu.
Hai.
- Mama ta nu e acasă ? - Nu, e la serviciu.
Verdele e frumos. E culoarea ta preferată, nu ?
Nu, acum, e albastrul.
Da ? Uite, e unul albastru.
Pe celelalte le poţi vinde sau le poţi da prietenelor tale.
Dar astea sunt pentru tine.
Să nu le dai.
Uite.
Sunt foarte preţioase.
Au fost făcute de o bătrânică dintr-un sat pescăresc.
- Sunt ţepoase ! - Da.
Scoicile astea mici sunt puţin ascuţite.
Şi asta e pentru mama ta.
E un colier, dar îl poate purta şi ca brăţară.
Ea nu poartă brăţări.
Poate o va purta pe asta.
Avea una la fel înainte.
- Faci multe greşeli. - Nu contează.
Ba contează ! Ce e porcăria asta ?
- Ce ? - 1,5 ?
A fost doar prima săptămână după vacanţă.
1,5 din 10 ?
Uite, aici.
Dar asta e la matematică.
Şi aici !
E important să ştii să scrii.
- 16 din 20 ! - Şi să te exprimi.
Matematica e altceva.
E simplă, e clară.
- Doi plus doi ? - Patru.
Bravo.
Vreau să te străduieşti mai mult la gramatică şi ortografie.
Nu ai cheia ?
Hai !
Sunt gata, hai să mergem.
- Unde îţi sunt căciula şi fularul ? - E în regulă, nu mi-e frig.
Ai nişte bani pentru mine ?
- Pentru ce ? - Pentru excursia cu clasa la Pompei.
Nu. Pompei e nasol.
- Dar toată lumea... - E plin de turişti. E dezgustător.
- Îţi plac clementinele ? - Nu.
Bună ziua. Aş vrea nişte curmale, vă rog.
Din cele pe ciorchine.
Doar un ciorchine, să le guste.
30 de euro !
- Ce ?! - Sunt 30 de euro !
Kilogramul.
Nu costă un peşte 30 de euro, ci kilogramul.
Scria euro.
- Astea sunt preferatele tale ! - Termină.
Vreau să-mi dai bani.
- Pentru excursia aia a ta ? - Da.
- Cât costă ? - 350 de euro.
La naiba, e mult !
Avem deja 100.
Număr !
Uite 250.
Îţi arăt ceva. Uite.
Când ai multe bancnote,
pune-le pe cele mici la exterior.
Aşa, când plăteşti, nimeni nu vede bancnotele mari.
- Ai înţeles ? - Da.
- În fundul buzunarului ! - E în fund.
- "Mulţumesc, tati !" - Mulţumesc, tati !
Aş vrea o cameră, vă rog.
La naiba.
Shirine, sunt Laura. Sună-mă înapoi te rog.
Nu scoate sâmburii !
Lasă-mă ! Nu-mi plac sâmburii.
Dar nu eşti numai tu. Dă-te !
Hai, atunci.
Poţi să-mi faci un serviciu ?
Depinde ce.
Du-te să-l vezi pe Philippe la Monaco. Spune că are un stagiu de formare.
Sunt sigură că minte.
Lasă-l pe Philippe în pace !
Se culcă cu orice mişcă, tinere, bătrâne,
atâta timp cât poartă tanga.
Lasă-l ! L-ai suportat 25 de ani.
Ce să-ţi zic ? Poartă şi tu tanga !
Am purtat, dar nu le suport. Îţi intră în fund.
Lou, la masă !
Cuţitul, în dreapta !
Dă-mi farfuriile.
- Vrei puţin ? - Da.
O să rămâi la Nisa ?
Chiar nu ştiu.
Franţa e praf. E moartă.
Singurul loc unde mai e puţină libertate e America de Sud.
Ce să faci acolo ?
Aş încerca să mă las, cu ajutorul unui şaman.
Luând ce iau ei ?
Ayahuasca, da. Ştii măcar ce e ?
Nu sunt sigură că funcţionează.
Ai o fiică. Trebuie să te gândeşti la ea puţin.
O am pe mama pentru asta.
Exact !
A înţeles. Nu-şi face iluzii.
Termină ! Uiţi repede.
Circumstanţele erau diferite. Eram singură cu tine 24 din 24.
Eram 24 din 24 la vecini.
Tu erai la Psihiatrie.
Ţi s-ar putea întâmpla şi ţie.
- Poftim ? - Ţi s-ar putea întâmpla şi ţie !
Salut, prietene, eşti bine ?
Nu, m-am întors.
Iau masa cu fiica mea.
Vrei apă ?
Nu, mulţumesc.
De ce nu ? Ar putea fi distractiv.
Trimite-mi prin mesaj...
Ne vedem atunci !
Eşti bine, puiule ?
- Hakim te salută. - Mulţumesc.
Salută-l şi tu din partea mea.
Sunt sătul. Ai terminat ?
- Vreau nişte brânză. - Dă-o-ncolo de brânză.
- Te îngraşă ! - Nu !
- Las-o să mănânce brânză. - Hai, Lou !
Las-o să mănânce brânză, la naiba !
- Poftim. - Mulţumesc.
Poftim.
Pleacă. M-am săturat de tine.
- Putem să plecăm ? - Dispari !
Mersi ! Hai.
Dă-mi mâna.
Stai aici.
- Salut. - Salut.
- Fumezi iarbă ? - Da.
Ştii de unde pot face rost de un gram de heroină ?
- Heroină ? Nu. - Nu ştii ?
Nu cunosc pe nimeni, domnule.
Ce l-ai întrebat ?
Dacă ştie un osteopat. Mă doare spatele.
Nu te cred.
Ai dreptate, nu l-am întrebat asta.
L-am întrebat dacă ştie un dealer.
Ce-i aia ?
E...
Un fel de farmacist.
- Hai, mergem pe jos. - Nu !
Te rog, Lou. M-am săturat să aştept autobuzul.
- Dă-te jos. - Nu ! Sunt obosită.
Hai ! N-ai făcut nimic toată ziua. Hai, mergem pe jos !
- Sunt obosită. - Nu, hai !
- Urcă pe umerii mei. - Sunt prea grea.
Nu, nu eşti. Sunt tatăl tău.
Sunt puternic.
Hai, să încercăm, te rog.
Gata !
E un plan bun, bine ?
Uite, escală la Tanger, escală la Rio.
Haşiş pentru cocaină. Fără controale, nimic.
- Da, mi-ai zis ! - Îţi spun din nou.
Trebuie s-o facem.
Rândul meu. Uite asta, Lou.
- Eşti la fel de bun ca tata ? - Mai bun !
- Am mai mult stil, uite. - La naiba !
- Vezi ? - Ce are ?
S-a stricat ?
A venit mama ta.
Eşti bine ?
Nu a spus că o ia pe Lou.
Îmi răspunzi la telefon ? Nu.
- Şi atunci ? - Hai să mergem.
- Nu ! Flipperul e distractiv. - Da ! Flipperul e grozav.
- Hai. - Hai să bem ceva.
- Mergem. - Hei, stai !
Măcar un pahar. Două secunde. Te rog. Bine ?
O bere, vă rog.
- Fiul tău e bine ? - Foarte bine !
E mai frumos şi mai deştept decât mine.
Doar că e timid cu fetele.
- E pe dinafară. - O să-i treacă.
Sper.
Nu spune tot.
- E un copil isteţ. - Ce ştii tu ?
Îţi stă bine aşa, cu părul lung.
Mulţumesc.
Eşti frumoasă.
Mi-a fost dor de voi, mai ales de cea mică.
E incredibilă.
Îmi face bine să o văd.
Serios.
S-a terminat cu Shirine.
Bănuiesc că ea te-a părăsit.
De ce spui asta ?
Mă simţeam singur cu ea. E sumbră.
Mă făcea...
Prea sumbru.
Credeam că îi plac oamenii, dar...
Îi plac doar morţii.
Tu te simţi mereu singur.
Noi plecăm.
- Spune la revedere. - Deja ?
Fac eu cinste.
Te rog.
- Serios ? - Da.
Spune la revedere.
Primesc un pupic ? Dă pumnul.
Hai.
Vin cu voi.
Vreau să-ţi spun ceva.
- Lou, să nu te îndepărtezi ! - Nu mă îndepărtez.
M-am uitat la temele ei. Sunt pline de greşeli.
Noi nu făceam atâtea la vârsta ei.
Fiica noastră e frumoasă.
Am făcut o treabă bună.
Poate să mă sune oricând. Dacă are nevoie, ştie asta.
Nu ştie asta.
- Ce ?! - Nu ştie asta.
- Nu fi tristă. - Nu sunt.
- Ce voiai să-mi spui ? - Ce ?
Ai spus că vrei să-mi spui ceva.
- Ce e ? - Mi-a venit o idee.
Un prieten al lui Hakim face oferte la croaziere.
Îmi poate obţine un preţ foarte bun. M-am gândit că...
Ar fi frumos să o duc pe micuţă.
- În croazieră ? - Da.
E mai bine decât excursia ei la Pompei.
Am face escală în Tanger, în Rio...
Trafic de droguri !
Ce ?! Bineînţeles că nu !
E un pachet turistic. Piscină, seri de dans, tururi ghidate.
Şi fără anturaje dubioase, doar pensionari !
De ce trebuie să fii atât de rece ?
- Suntem o familie toţi trei. - Am fost !
Shirine, răspunde. Te rog, spune-mi unde eşti.
- Hai să mergem. - Nici măcar nu ne-am luat la revedere.
Lasă.
Sună-mă înapoi. Să ne vedem şi să vorbim. Zi-mi unde eşti.
Laura !
Ştiai că Shirine e la Nisa ?
Zi. Tu i-ai spus să plece ?
- Refuz să răspund. - De ce ? Ţi-e ruşine ?
Nu.
Vreau un răspuns simplu la o întrebare simplă:
Tu i-ai spus să plece sau nu ?
Am făcut ce era corect.
De unde ştii tu ce e corect pentru alţii ?
Nu e greu !
Cum adică ? Şi cu dragostea cum rămâne ?
- Ţi s-a uscat inima ? - Lasă-mă !
Shirine nu e ca tine.
Are nevoie de mine, e pierdută.
Pentru o dată în viaţa ta, nu mai fi egoistă !
Lasă-mă în pace !
Vino ! Spune-i la revedere tatălui tău.
La revedere !
Ce naiba urmăreşti ?
Cine te crezi ? Regina feministelor ?
- Spune-mi unde e. - Lasă-mă în pace.
Vino, Lou.
Spune-mi unde e sau te pun la pământ.
Lasă-mă în pace.
Dacă urci, chem poliţia.
Cheamă-i pe prietenii tăi poliţişti !
Dă-te jos.
Dispari naibii !
Calmează-te !
Spune-i ei asta !
Lasă-mă !
- Spune-mi unde e. - Nu ştiu.
- Dă-te jos ! - Taci, că-ţi dau o palmă !
- Termină ! Nu poţi vorbi aşa cu ea. - A spus să te dai jos !
- Taci ! - Nu-i mai vorbi aşa.
- Spune-mi unde e. - Lasă-mă în pace.
Dispari !
- Eşti nebun de legat ! Opreşte-te ! - E fiica mea.
Dă-i drumul, la naiba !
E fiica mea !
Dă-i drumul !
- Asta ai vrut ? - Vino !
Puteţi să sunaţi la poliţie, vă rog ?
- Opriţi-vă, domnule. - E fiica mea !
Tatăl ei a luat-o razna.
Vă rog. Vreau doar să vorbesc cu ele.
Sunt soţia şi fiica mea. Laura, nu face asta !
- Înapoi, domnule. - Nu mă atinge, nenorocitule ! Laura !
Termină...
Lou, te rog.
E în regulă, m-am liniştit.
O să vorbesc de aici.
Laura, te rog.
Vino puţin.
Vino puţin !
Eşti bine ?
Tatăl fiicei mele a venit azi la mine acasă
şi a luat-o fără acordul meu.
Am mers puţin împreună, apoi, a primit un mesaj de la fosta,
pe care am adăpostit-o la mine în ultimele zile.
Cred că ea i-a spus, pentru că a început să mă insulte.
- Şi m-a lovit. - În regulă...
Nu vreau să merg acasă, mi-e teamă că mă aşteaptă acolo.
- E o persoană instabilă. - Instabilă ?
Are o problemă cu drogurile.
- Ce consumă ? - De toate.
- Are cazier ? - Nu cred.
Nu sunt sigură.
Sunt plângerile pe care le-am depus împotriva lui.
- În regulă. - Da...
Numele lui ?
Joachim Mage.
Cum se scrie ?
"Mage". M-A-G-E.
"Joachim Mage, 13 decembrie 1986."
- Da. - El este ?
"Hărţuire, ameninţări, violare de domiciliu."
E corect ?
Da, e de când ne-am despărţit.
Ăsta... Insula Reunion ?
Acolo e vulcanul.
Guadelupa.
E frumos acolo.
- Canada ? - Nu.
Eşti foarte pretenţioasă.
America ?
Da !
America ? Uite.
Am găsit !
Vă las.
- Noapte bună, Lou. - Noapte bună.
E bine ? O să fii bine aici, nu ?
E o cameră frumoasă.
- Plec. - Nu !
Bine, mai stau, dar cinci minute.
Bine ?
Unde crezi că e ?
Nu ştiu.
Dar...
Nu trebuie să-ţi faci griji pentru el.
Pare fragil, dar...
Se descurcă.
El spune că e puternic.
Nu prea puternic, nu.
Uneori, aş vrea să fie mort.
E greu de iubit tatăl tău.
Dar asta nu înseamnă că nu ai voie să-l iubeşti.
Doar că e mai bine să-l iubeşti de la distanţă.
Şi să-l cerţi când face prostii.
De ce îmi spui asta ?
Pentru că e în viaţă.
Te iubesc.
- Noapte bună, puiule. - Noapte bună.
- Te întorci ? - Da.
Vreo veste ?
Nu.
Lazare...
Poţi să mă strângi în braţe ?
Sigur.
Joachim, sunt eu.
Stau la Radisson.
Vino aici dacă vrei. Te aştept.
Nu trebuie să-ţi fie frică de mine.
Ai înţeles ?
Am multe veşti bune pentru noi.
O croazieră în curând.
Nisa, Tanger, Rio.
Aştepţi pe cineva ?
Du-te să vezi cine e.
Doamna Lamari ?
A dispărut ! Vedeţi pe culoar ! Verificaţi camerele alăturate.
Pe scări !
Băieţi !
SFÂRŞIT
Aţi urmărit filmul FĂRĂ CALE DE ÎNTOARCERE
Traducerea: WORDNET MEDIA www.wordnet.ro