Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Hej.
- God dag! - Hej.
- Her, Malthe! - Kom nu.
Sådan.
Stærkt, Tobias!
- Jeg er med, Jon! Samme side! - Ind over!
- Ja! - Sådan!
Hej, Ulla. Jeg troede lige, at jeg kunne undgå dig.
- Sender du noget til mig senere? - I morgen. Jeg har de sidste rettelser.
Godmorgen.
Så blev klokken 10:15, og vi fortsætter vores gode snak om kulhydrater.
Dit fucking svin!
- Fy for satan! - Din so, det var en joke.
Det var en joke!
Hey!
- Han er en fucking nar! - Nu bliver du her.
Nu bliver du her.
Hvad er det, der sker?
Det duer ikke, det der, vel? Tobias, for helvede.
Træk vejret.
- Hvornår fik du fri? - For ti minutter siden. Du er forsinket.
- Gud ja, det må du undskylde. - Hvad fanden laver du?
- Må jeg så ikke komme med dig hjem? - Okay, det må du godt.
- Vil du have det her i skålen? - Bare lav det, som du gerne vil.
Hun sagde, hun ikke vidste noget, men det ved jeg ikke, om jeg tror på.
Specielt fordi hun træner med de små, så de er sammen hele tiden.
- Så hun burde vide det. - Skal du egentlig ikke også det?
- Træne de små? - Ja, det kunne du da godt.
Nej... det har jeg ikke tid til. Jeg træner selv. Det er en lortetjans.
Nå, ligefrem?
Og jeg vil godt til konkurrence, og der kommer scouts.
- Hej. - Hey.
- Plus jeg er stadig bagud efter skaden. - Du har ikke ondt længere, vel?
- Det dufter dejligt. - Der står noget derovre.
Du er godt nok sent på den. Mor og jeg har lavet mad.
Knoklet.
- Tager du køkkenrullen med? - Ja.
- Værsgo. - Tak.
Hvordan går det? Var det en god træning?
Nemo ser ud til at have det meget bedre nu.
- Hvad har du gjort ved ham? - Ikke noget.
Ikke noget? Måske har du snakket lidt ekstra med ham?
Måske.
Kom.
Sæt dig ned.
Sådan der.
Og det er sove, jeg mener.
- Ikke? - Jo, jo.
- Godnat. - Godnat.
Hvor langt er du kommet med artiklen?
Sidste gennemlæsning, og så ryger den afsted til Ulla.
Hold da op.
- Tillykke. - Tak.
Har du fundet ud af, hvornår du flytter?
Jeg flytter, lige så snart vi har snakket med børnene.
- Ja, det var jo det, der var aftalen. - Det var det.
- Hvornår skal vi så tale med børnene? - Det kunne vi muligvis snakke om nu.
Fint.
- Godt. Hvad synes du? - Jeg har ikke nogen mening om det.
- Jeg vil bare gerne have det overstået. - Det vil jeg også gerne.
- Du har da masser af meninger. - Hvad mener du?
- Ellers ville du ikke tage det op. - Jeg gider ikke at skændes, Thomas.
Jeg orker det ikke.
Har du fundet ud af, hvor I flytter hen?
Vi kigger på en fremleje nede i byen.
Spændende. Det er da dejligt.
Hvad med dig? Har du løst det med banken?
De vil gerne have vurderet huset, inden de kan sige ja til lånet, så...
Så...?
Skal børnene ikke vide, at du flytter, før der kommer en vurderingsmand?
- Nej. - Nej?
Vi kan ikke snakke med dem, før vi ved, hvordan deres liv kommer til at se ud.
Du skal da vide, om du kan blive boende eller ej.
Vi kan da ikke sætte det i gang, før vi har fortalt det til børnene.
Vi kan sgu da ikke snakke med børnene, før vi ved, om de kan blive boende.
Vi skal gøre det på en ordentlig måde. Det har vi hele tiden aftalt.
- Så skal du fandeme komme ind i kampen. - Hvad fanden mener du?
- Du stopper lige med det samme! - Vi kan da bare sælge huset.
Du har hovedet oppe i din egen røv.
Jeg prøver at tænke på alles bedste. Du får ikke fingeren ud af røven.
Det er så tarveligt sagt.
Du er så uansvarlig, så konfliktsky. En kæmpe idiot.
- Tillykke. Spejl. - En kæmpe idiot.
- Er du ude? - Ja, jeg har lidt travlt.
Nå ja, det kan jeg godt se. Jeg henter dig efter træning.
- Og du har snacks til holdet? - Ja da, jeg har købt lækkerier.
- Godmorgen, musling. - Det skal du ikke kalde mig.
- Hvad skal jeg så kalde dig? - Marie.
- Marie? Er det ikke lidt kedeligt? - Nej.
- Tosse. - Vil du med? Kom.
- Hej, hej. Hav en god dag! - Vi ses.
På med jakken.
Ane?
Ane!
Hvad sker der? Hvorfor ligger du her?
Hej, Ane. Jeg hedder Andrea. Jeg er læge på neurologisk afdeling.
Er du der?
Vi skal have udstyr på dig, og så skal jeg undersøge dig.
Jeg skal bruge lidt støtte. Kan du holde den her for mig?
- Så skal du ind i en scanner. - Sådan.
Marie, kan du ikke skrue ned for det der?
Det er utrolig irriterende at høre på.
- Hvordan kan du overhovedet spille nu? - Clara, lad hende nu bare være.
Skru lidt ned.
Hej, Ane. Prøv at se, hvem jeg har taget med.
Kom.
- Der er nogle, der lige vil sige hej. - Mor...
Fuck.
Bliv ved med at kigge på min næse. Kan du se mine hænder ude i periferien?
Kan du se, at jeg bevæger en hånd?
Ja.
Der? Okay.
Ja.
Hvordan går det med din arm? Har du kunnet bevæge den?
- Nej... - Kan du prøve at løfte den for mig?
Okay. Så tager jeg den lige.
Kan du bøje armen?
Okay, det er svært.
Hvad med fingrene?
Ja... en lille smule.
Hvad med den anden arm? Kan den godt bevæge sig?
Det kan den godt. Det er fint. Tak.
Ja...
Jeg tager lige vatpinden. Kan du mærke, at jeg rører ved dig?
Ane? Kan du mærke, at jeg rører ved dig i højre side?
- Ja. - Kan du mærke den ovre i venstre side?
- Kan du mærke, at jeg rører dig her? - Ja.
Hvad med herovre?
Nej.
Ane, du har fået en blodprop i hjernen.
Den sidder her i højre side, og den gør, at din venstre side er delvis lammet.
Og når jeg undersøger dit synsfelt, er du ikke så opmærksom mod venstre.
Men det går over, ikke?
Den skade, du har fået i hjernen, har en sådan størrelse -
- at du ikke kommer fuldstændig tilbage til der, hvor du var.
Det kommer ikke til at blive helt normalt igen.
Men vi skal nok hjælpe dig. Det skal nok gå, Ane.
Ja.
Kom så.
Sådan.
Kom her.
- Godnat, skat. - Godnat.
Godt klaret!
Så skal du lidt frem med overkroppen.
Ja, lige præcis. Så har du vægt på benene.
- Jeg holder lige fast. - Du holder bare fast i mig.
Godt.
Godt. Og så går du. Venstre fod frem, kom.
Godt.
Næste stop: Bredholtvej.
Ja, det er superfint.
Sådan der. Jeg lægger den lige ned igen.
Sådan der.
Nå, der var du. Hvorfor sidder du her?
Hvorfor er du ikke inde hos mor?
Fordi hun er lidt underlig.
Ja, men du kan ikke tage herind, uden at vi to aftaler det først.
Så bliver jeg bekymret. Kan du ikke godt se det?
Skal vi gå ind og sige hej til hende?
Nej.
Okay.
Jeg går ind og siger hej til mor, og så tager vi to hjem bagefter.
Hvem er Stine?
- Hvad sagde du? - Stine.
Hvorfor spørger du om det?
Fordi hun sender mange sms'er til dig.
Ja, det er Stine fra arbejdet.
Jeg går ind til mor. Så bliver du her, og så kører vi om fem minutter.
- Okay. - Okay.
Hvor tit kigger de ind til dig?
Det ved jeg ikke.
- Nej, men du har fået frokost? - Ja, ja. Jeg er ikke så sulten.
Nej.
De sender mig hjem snart.
Jeg ved ikke, hvad de forestiller sig.
Jeg kan jo ikke engang...
Jeg synes, det er bedst, at jeg bliver boende, indtil du får det bedre.
Ikke? Jeg kan ikke flytte nu.
Du kan blive boende, indtil jeg begynder at arbejde igen og får det bedre.
Lad os sige det.
Marie!
- Hej, Morten. - Hej, Thomas. Velkommen tilbage.
Tak. Hej, Tobias. Har du spist morgenmad?
- Nej. - Skal vi ikke spise sammen så?
- To sekunder. - Vi ses derinde.
- Det er godt at se dig. - I lige måde.
- Hold kæft et chok. - Ja, kæmpe chok.
- Er du okay? - Ja, det er skønt at være tilbage.
Hej, Thomas. Det er godt at se dig.
Bare at tænke på noget andet, komme lidt ud og møde jer.
- Vil du have noget kaffe? - Ja, helt klart.
- Jeg synes, her er fedt. - Jeg synes også, her er megafedt.
Kan du overskue det?
Ja. Kan du overskue det?
Ja.
Okay.
Så synes jeg, at du flytter ind, og så kommer jeg, så snart jeg kan.
Ja.
Ane?
- Dav, jeg hedder Bjørn. - Dav.
- Er du klar? - Ja, det kan du godt kalde det.
Sådan. Vi skal den her vej.
Kan du hjælpe mig lidt?
Godt, Ane.
- Nu skal vi have dig op at gå. - Ja.
Hvis du tager fat her med højre...
Så hjælper jeg dig. Godt.
Så starter vi med højre fod. Rigtig godt. Sådan, Ane.
Og et skridt med højre.
Thomas?
Skynd dig...
Vil du ikke lige række mig den der? Jeg skal tisse ret meget.
Tak skal du have.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke...
Nej...
Jeg tager lige dine trusser af.
Kan du løfte benet? Og så det andet.
Det kom der. Så ryger de til vask, okay?
Skal jeg lige vaske dig?
- Nej, du skal ikke vaske mig. - Vil du sidde ned?
Jeg vil ikke have det!
Du skal ikke gøre det. Lad være. Du er ikke min sygeplejerske.
- Jeg vil jo bare hjælpe dig. - Gå ud!
Clara, hvad laver du?
Kom igen.
Jeg tror måske, kartoflerne har fået lidt for meget.
- Jeg synes, de smager godt. - Nå, det var godt.
- Synes du også det? - Ja.
Skal jeg hjælpe dig med at skære ud?
- Nej. - Okay.
- Gik det godt til morgentræning? - Det gik okay.
Jeg har lidt problemer med balancen, men ellers fint.
Hvad så?
Det er måske ikke særlig sødt, at du brokker dig over din balance.
Hvad mener du?
Prøv lige at se, hvad jeg slås med af problemer.
Undskyld så, mor.
Tror du, at du er bedre end mig? Sidder du og tænker det?
- At du kan alt? Og jeg kan intet? - Far stillede mig et spørgsmål.
Du får det altid hen på noget, jeg ikke kan.
Du taler om balance!
Du ved, at jeg ikke kan stå på mine to ben!
Hvad glor du på? Spiser jeg nu også på en forkert måde?
Er det et problem for dig? Skal jeg hellere spise sådan her?
Stop nu! Ane, stop det der!
Hvad har du gang i? Lad dog være!
Marie, gå ind på dit værelse. Jeg kommer lige om lidt.
Hvad fanden laver du?
- Det må du sgu da ikke gøre! - Jeg skal have den her af.
Du skal lige tørre dig om munden først. Du har remoulade i hele hovedet.
- Jeg skal have den her af. - Du er nødt til at bede om hjælp.
Jeg kan ikke vide, hvad du tænker, og hvad du vil.
Af med den!
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad der går af mig.
Det er ikke mig, du skal sige undskyld til.
Jeg kan ikke det her.
Jeg kan ikke.
Bare kom. Jeg har dig.
- Er du okay? - Ja.
Godt.
- Er du okay? - Ja.
- Har du mod på at flyde lidt? - Måske.
Okay. Jeg er lige her, hvis det er.
Sådan der. Supergodt.
Hvordan føles det?
Det er faktisk meget dejligt.
- Er det dig, der har spist den? - Nej.
Måske er den her.
- Jeg kan ikke finde... - Hvor er I nået langt.
- Se, den der ligner lidt broccoli. - Ja, det gør den da også.
I har lavet fuglen færdig.
Der er en brik, der er gået i stykker, og vi kan ikke finde resten af den.
- Det kan jeg godt se. - Jeg tror, Marie har spist den.
- Det passer ikke. - Det har du da.
Vel har jeg da ej.
Og igen. Yes, bare kom.
Sidste. Godt, Ane.
- Hvordan føles det? - Jeg går lige herover.
- Jeg vil godt prøve selv. - Ja.
Ane, du har en mariehøne i håret. Skal jeg lige tage den?
Se.
Skal den på næsen?
- Hej! - Hej! Tillykke.
Tak. Hvor er det dejligt, I er kommet!
Hej. Tillykke.
- Hej, hej! - Hej, piger. Kom med ind.
- Hvor er I fine. - Tak.
Kan du overskue det?
- Hej! - Hej, far.
Hej, John. Godt at se jer.
Man kan godt kramme. Bare tag fat.
- Sådan. - Dejligt at se dig.
... til Florida, inden den lille kommer.
Vi har ikke set min søster i et år, så det bliver vildt godt.
Hvor bliver det dejligt.
Man talte også om sydspidsen af Langeland. Man kan nærmest gå...
Hvad med jer, Ane? Hvad har I af planer for sommeren?
Vi har ikke nogen planer endnu.
Du skal også lige have lov til at lande i alt det, der er sket.
- Hvornår starter du på arbejde igen? - Det ved jeg ikke.
Jeg skal snart derud, fordi min artikel bliver udgivet.
Så må vi se, om de vil have mig tilbage igen.
- Du ser ellers skidegodt ud. - Tak, John. Det er sødt af dig.
- Genoptræner du så stadigvæk? - Ja, næsten hver dag.
Det er noget forfærdeligt skidt.
- Så, John! - Det er det da.
Ja, det var ikke lige det, vi havde tænkt...
Nej.
Hvad med jer? Har I taget toget?
- Det må du slet ikke spørge om. - Hvorfor må jeg ikke det?
Fordi de jo for pokker har fjernet alle toiletterne fra stationerne.
Jeg ved ikke, hvad de tænker på! Hun satte sig og tissede midt i det hele.
På stationen?
Jeg skulle tisse frygteligt og gik lige rundt om hjørnet og fandt et godt sted.
Hvis man skal, så skal man. Det kender jeg alt til.
- Man kan jo ikke bare lukke et toilet. - Og dem, der er, skal man betale for.
Vi er snart færdige! Kom så!
Yes! Sådan der!
- Hej. - Hej.
- Hygger du dig? - Ja. Hvad med dig?
Jo, bestemt.
Jeg har lige sendt min far hjem i en taxa.
Var han stiv?
Han lå og sov under bordet ude i køkkenet.
Det er rigtigt.
Han ville bare gerne blive liggende.
Han er så fin.
Skal jeg ikke lige hjælpe dig med halskæden?
- Du skal lige flytte mit ben. - Skal jeg flytte det?
Sådan.
Hej, Marie.
- Nina blev godt nok fuld i går. - Hun var ikke den eneste, vel?
Er du klar over, hvor meget du snorkede i taxaen? Chaufføren blev bekymret.
- Jeg sov bare. - Han var i tvivl, om han ville køre os.
Ja, du sov. "Er hun død?," tænkte vi.
- Man snorker da ikke, hvis man er død. - Nej.
Men hørte du, hvor meget hun snorkede? Man blev lidt bekymret.
- Har du taget parfume på? - Ja, en lille smule.
- Det dufter. - Tak.
Perfekt bacon. Godt stegt.
Hvad synes du, jeg er? Seriøs, ærlig, trofast, kærlig...
- Du kan lige kigge i den. - Okay. Har du kigget på den?
Labre larver...
To af dem.
Nå, hvad siger vi? Hyggelig? Helt klart.
- Festlig... Hvad står der? - Skal vi beskrive dig?
- Så smutter jeg nu. - Hvad skal du?
Jeg har en nattevagt.
Der er mad i køleskabet, som I bare kan varme.
- Skal jeg varme det, før jeg går? - Nej, nej, det kan vi godt klare.
Vi hjælpes ad. God vagt.
Tak.
- Nej, ikke positiv. - Du er da positiv, nogle gange.
Jeg kan sgu ikke se forskel.
- Nå, den er lidt kortere. - Det er den lille, jeg skal bruge her.
Jeg så faktisk også en sovesofa, som jeg tænkte -
- kunne være rigtig god at putte ind på Claras værelse.
Jeg tænkte, at hun skulle have det ved badeværelset, fordi det er det største.
Hun er jo nok den, der har flest overnattende gæster.
Og så...
Altså, det er jo ikke nu...
Det er jo først, når Ane er rask, og der er plads til at fortælle det.
Men det kunne være fedt, hvis det hele stod klart.
Sådan.
Og den her...
Kom nu.
Sådan der.
Det kan jeg godt.
Sådan.
- Er du allerede hjemme? - Ja.
- Er børnene hjemme? - Nej.
Hvordan var din nattevagt?
- Vent, stop... - Jeg har trænet med Bjørn.
- Den her arm er helt smadret. - Gør det ondt der?
Du er meget spændt.
- Er det godt? - Ja.
- Kan du ikke lige hjælpe mig op? - Jo.
- En, to, tre. - Sådan.
- Vil du lige... - Ja.
- Hvad griner du af? - Ikke noget.
Hvad griner du af?
Ikke noget.
Gå ned i bro.
- Det gjorde et eller andet. - I ryggen?
Fodboldryggen.
- Hej. - Hvor er det skønt at se dig.
- Hej. - Hej.
Undskyld, jeg kommer lidt sent. Det tager tid at komme ud ad døren.
- Og se nu her. - Nå, nu sker der noget.
- Tillykke med artiklen. - På print og det hele.
Nå, hvor har vi den henne...
- Stort tillykke. - Flot arbejde.
- Det er virkelig godt. - Tak.
- Tillykke. - Det var godt, du holdt ud.
Hej.
Husk, at Jon ved præcis, hvad han skal gøre for at pisse Tobias af.
Thomas, med al respekt så ser du ikke det meste.
Tobias kan kun opføre sig forsvarligt, når hans kontaktperson er til stede.
- Det er jo uholdbart. - Ikke mere end at sende ham videre.
Det ville være et nederlag for os alle sammen.
Prøv lige at se.
Jeg prøver lige igen.
- Er du okay? - Mig?
Det ved jeg sgu ikke.
- Måske. - Okay.
Skat? Vi kan desværre ikke spise sammen i aften alligevel.
Ane ringede, og hun har fået sin artikel udgivet.
Så hun vil have, at familien skal samles.
- Nå, okay. - Med børnene.
Ja.
Ja, men det må vel være sådan.
Ja, desværre er det sådan. Er det okay?
Ja, ja, det er fint.
Burde jeg ikke være okay med det, eller hvad?
Jo, jo... selvfølgelig.
Er du okay?
Jeg er okay.
Du virker lidt mærkelig.
- Har du fået dit split endnu? - Nej, det går bedst med højre ben.
Jeg kan heller ikke gå ned på venstre.
- Kører du med hjem? - Ja.
Min mor henter, men hun skal ud at handle.
Så tager jeg bare med.
Piger? Josephine, Clara og Freja?
I har fået næste konkurrence. Virkelig godt gået, piger.
- Hvor er det godt. - Tillykke!
Jeg har været i så god form de sidste tre måneder.
Og du har næsten ikke haft nogen problemer med din skade.
I er så seje, piger. Spiser du med i aften?
Det kan da godt være. Jeg finder lige ud af det.
Det kunne være superhyggeligt.
Nå, så skal vi hjem og lave noget mad.
Kommer du, Clara?
Hvor er det flot. Det er også meget flot sat op.
Jeg ved ikke, om...
Kan en klovnefisk godt være sammen med den art?
Hov, der står det jo: Ane.
Halli, hallo!
Vi kan jo ikke have, at Nemo går i krig og hiver sablen frem.
- Nemo kunne ikke finde på at gå i krig. - Det kunne da godt være.
- Prøv at se! Det er mors artikel. - Trak træningen ud?
Freja og jeg havde bare lige noget skole.
Nu vil jeg gerne have lov til at servere champagnen, som har ladet vente på sig.
- Tak skal du have. - Skal du have et glas?
- Jeg har træning i morgen. - En lille sjat?
- Kan jeg ikke bare få noget cola? - Jo, selvfølgelig.
Du er ikke meget for at give noget af din cola væk.
Så siger vi skål for Ane Justesen og hendes flotte nye artikel.
Hov, jeg skal lige fortælle en ting mere.
Jeg snakkede med Ulla på universitetet, og hun sagde -
- at jeg nok snart kan komme til at undervise igen.
Ja.
Det må jeg nok sige. Det er eddermame flot.
- Det er en større grund til at fejre. - Det er en dobbeltskål.
- Endnu en skål! - En, to, tre, fire, fem.
Har du noget, vi skal skåle for, Marie?
- Jeg har lært at spise koriander. - Det skal da totalt fejres.
- Så skal vi da lige have en klinker. - Først universitetet og så koriander.
- Nå, nu er det altså... - Nu spiser vi.
De her er til dig. Der er ikke nogen af os andre, der vil have dem.
- Clara, skal du ikke have nogen? - Nej.
Er det okay, at jeg sætter mig ind? Jeg er virkelig træt.
Ej, prøv at se, hvor meget jeg har købt. Alle dine yndlings.
- Vi skal da lige fejre mor. - Er du syg?
Nej, jeg...
Jeg er bare træt.
- Kan du ikke lige sidde med os andre? - Fint.
Er der noget i vejen, Clara?
Clara?
Nej, der er ikke noget.
Er du sikker?
Der er ikke noget galt.
Hej, skat.
Jeg troede først, du havde fri i eftermiddag.
- Hej. - Hej, Clara.
Vil du have en kop te?
Ja. Tak.
- Her er da hyggeligt. - Ja. Tak.
Der mangler selvfølgelig lidt, men...
Thomas har slet ikke sagt, at han har snakket med dig og Marie.
Vil du ikke sidde ned?
Jo, men må jeg lige låne toilettet først?
Ja, selvfølgelig. Det er nede ad gangen og anden dør på højre hånd.
Jeg skal faktisk i skole nu. Det var godt at møde dig.
- I lige måde, Clara. Vi ses. - Hej.
Så den er altså helt færdig.
Ane?
- Hej. - Har du tid?
Hvad sker der?
Clara har været ovre hos Stine og ringe på.
- Har du fortalt hende, hvor vi bor? - Selvfølgelig har jeg ikke det!
- Hvor er hun nu? - Hun har slukket sin telefon.
Jeg kan ikke få fat i hende.
Det er så langt ude.
Hun kom og ringede på hos Stine.
Og så pissede hun i vores seng. Hun tissede i vores seng.
Er du klar over, hvor ydmygende det er for Stine?
Stine har været rummelig og har udvist forståelse for vores familie.
- Hun har aldrig blandet sig i noget. - Lidt har hun blandet sig i.
Hvad fanden havde du forestillet dig? At du kunne jonglere to liv?
Nej, jeg vil ikke have to liv! Men tænk, at Clara pisser i min seng.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre! Skal jeg gå fra Stine?
Er det bedst, at jeg kommer hjem til dig og børnene?
Jeg synes, du skal flytte nu.
For jeg er ikke dit velgørenhedsprojekt.
Nu ved Clara det, og jeg fortæller det til Marie, og så flytter du.
Det var jo det, der var meningen, ikke?
Jeg ved ikke, om det her var meningen.
Det går ikke, det her.
Nej.
Fint.
Ja.
Men det er jo også sådan, du har det.
Jeg ved ikke, hvordan du har det, men glem det. Bare gå. Ellers går jeg.
Det er fint, Freja. Jeg ville bare høre, om Clara var hos dig.
Nej, nej, det behøver du ikke. Hun er sikkert bare på lydløs.
Ja, det må du meget gerne.
Der har været problemer i nat. Politiet er lige gået.
- Jon er blevet indlagt. - Hvorfor er han det?
Tobias hældte klor i øjnene på ham. Han er nok blevet blind på det ene øje.
- Hvor er Tobias nu? - Han er ovre i salen.
Hey, Tobias? Tobias! Jeg skal snakke med dig!
Vær venlig at komme med. Jeg skal snakke med dig.
Giv slip!
Er du klar over, hvad han har gjort?
Hvad fanden er der med dig?
Hvorfor sidder du herude?
- Hvor har du været? - Ingen steder.
Kom.
- Hej. - Hvorfor tager du ikke din telefon?
Den gik død.
Er du okay?
Vidste du godt, at de var sammen?
Ja.
Kom.
Hvis du skal tisse, er der masser af plads i haven.
- Det er ikke sjovt, mor. - Jo.
Og så har jeg købt den her. Det er en virkelig flot blush.
Den hedder 'Sunshine', mener jeg, og jeg så den i...
Går det, Marie? Godt.
- Godmorgen. - Godmorgen.
I har godt nok travlt.
- Hvem vasker tøj? - Mig.
- Det kan du da ikke finde ud af. - Det kan jeg da godt.
Maden er ved at være klar, så du kan bare sætte dig over.
Det er meget sødt af jer, men jeg er ikke noget hjælpeløst barn. Jeg er jeres mor.
Vi hjælpes ad med det her.
Ikke?
Du er sent på den. Alle de andre er gået.
Jeg havde lige noget, jeg skulle øve.
- Hey, Marie. - Hej.
- Er du i bil? - Ja, jeg ville overraske dig.
- Det kører ret godt, ikke, Marie? - Jo.
- Jeg troede ikke, at du måtte køre. - Jo, jo, det er ikke noget problem.
Herind.
Det går meget godt, ikke?
- Hvordan gik det i dag? - Det gik godt.
- Jeg har fundet ud af det med balancen. - Godt!
Og min træner var glad, eller hvad man kalder det, når hun ikke råber ad mig.
Du er så dygtig.
- Måske. - Det er du da.
Tak.
Mor, jeg tror, du ligger lidt på midten af vejen.
Nej, det er fint.
- Du skal lidt til højre. - Jeg forstår ikke, hvad du mener.
Mor, kan du ikke se, at du ligger ude i midten af vejen?
Du stresser mig ret meget.
Mor, du gør det stadig! Mor, kom nu. Please!
- Så sig, hvad jeg skal gøre! - Pas på! Drej!
Hej...
Kom her.
Skat...
Det er et ordentligt blåt mærke, du har fået der.
- Gør det ondt? - Ja, lidt.
- Hvor er Clara? - Hun bliver røntgenfotograferet.
Kom.
Klarer du det?
Skal du have noget smertestillende?
Nej, jeg har det fint.
- Hvor er mor egentlig? - Det er et godt spørgsmål.
- Måske sover hun. - Jeg vil gerne sove sammen med Clara.
- Kan Marie sove hos dig? - Ja, selvfølgelig.
Okay, så gør vi det. Så gør vi det på den måde.
Skal jeg hjælpe dig med tøjet? Du kan bare sove i den T-shirt.
- Så må I sove godt. - I lige måde.
Jeg skal bare...
Du ved godt, at du ikke må køre bil, ikke?
Jeg forstår bare ikke rigtig...
Du bliver lige nødt til at forklare, hvad du tænkte -
- da du satte dig ud i bilen og kørte med dem.
Jeg ville bare så gerne hente hende.
Men det kan du ikke.
Og du kunne have...
Jeg...
Du ved godt, at du måske ikke er helt okay oven i hovedet?
- Hvorfor siger du det? - Siden du tager hjernedøde beslutninger.
Om at tage ud at køre, når du ved, du ikke må køre.
Forstår du ingenting?
Nej, hvad er det, jeg skal forstå?
Jeg lægger mig ind, og så sover jeg her, og så kan vi sludre i morgen.
Hvad vil du med mig?
- Hvad mener du? - Hvad vil du med mig?
Hvorfor bliver du ved med at være her? Hvorfor kommer du tilbage?
Du er flyttet.
Du kan ikke bare komme ind og ud og gå.
Jeg kan ikke holde til det.
Nu synes jeg, at du skal gå, fordi du er flyttet.
Og det er fint. Du bor her ikke mere.
Gå nu.
Undskyld.
Jeg ved bare ikke helt, hvordan jeg skal være jeres mor nu.
Læg jer ned og sov.
Det er okay.
- Kommer du ikke i seng? - Jo.
Kom så, Jose!
Tekster: Christian Barkholt Muller Oneliner