Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Beginnings
Hei.
Mukavaa päivää. - Hei.
Tänne, Malthe! - Syötä.
Hyvä.
- Tobias!
Olen täällä! - Tänne.
Jee! - Hyvä!
Hei, Ulla. Luulin, että ehtisin pois ennen tuloasi.
Lähetätkö jotain myöhemmin? - Huomenna. Viimeistelen vielä.
Huomenta.
Kello on 10.15. Jatketaan mukavaa keskusteluamme hiilihydraateista.
Helvetin kusipää!
Saatana! - Se oli vitsi.
Se oli vitsi!
Hei!
Varsinainen kusipää! - Nyt pysyt täällä.
Nyt pysyt täällä.
Mitä ihmettä sinä puuhaat?
Tuollainen peli ei vetele. Helkkari, Tobias.
Vedä henkeä.
Milloin pääsit? - Kymmenen minuuttia sitten. Sinä olet myöhässä.
Joo, anteeksi. - Mitä oikein teet?
Enkö nyt saakaan tulla luoksesi? - Okei, saat.
Haluatko tämän kulhon? - Tee oman mielesi mukaan.
Hän sanoi, ettei tiennyt mitään, mutten tiedä, uskonko.
Varsinkin, kun hän valmentaa pieniä, joten he ovat yhdessä koko ajan.
Hänen pitäisi tietää. - Eikö sinunkin pitäisi?
Valmentaa pieniä? - Niin. Kyllä sinä osaisit.
Ei ole aikaa. Harjoittelen itse. Se on paskahomma.
Niinkö kamalaa?
Ja haluan kisoihin. Sinne tulee kykyjenmetsästäjiä.
Hei. - Hei.
Ja olen jäljessä loukkaantumisen jälkeen. - Ei kai enää satu?
Tuoksuu hyvältä. - Siellä on vielä.
Tulit myöhään. Äiti ja minä laitoimme ruoan.
Puursimme.
Tuo talouspaperia.
Ole hyvä. - Kiitos.
Miten sujuu? Oliko hyvät harkat?
Nemo näyttää voivan paljon paremmin.
Mitä olet tehnyt sille? - En mitään.
Etkö mitään? Ehkä olet jutellut sille vähän enemmän.
Ehkä.
Tule.
Käy istumaan.
Noin.
Ja nyt rupeat nukkumaan.
Vai mitä? - Joo, joo.
Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Kuinka pitkällä olet sen artikkelin kanssa?
Luen sen vielä kerran läpi, ja sitten lähetän sen Ullalle.
Jopas.
Onneksi olkoon. - Kiitos.
Joko tiedät, milloin muutat?
Muutan heti, kun on puhuttu lasten kanssa.
Niinhän me sovimme. - Niin.
Milloin puhumme lasten kanssa? - Voitaisiin sopia siitä nyt.
Selvä.
Hyvä. Mitä mieltä sinä olet? - Ei minulla ole siihen mielipidettä.
Haluan vain sen asian pois alta. - Niin minäkin.
On sinulla paljonkin mielipiteitä. - Mitä tarkoitat?
Muuten et ottaisi asiaa esille. - Ei huvita riidellä, Thomas.
En jaksa.
Tiedätkö, milloin muutatte yhteen?
Etsimme asuntoa keskustasta.
Jännittävää. Sehän on hienoa.
Entä sinä? Puhuitko pankin kanssa?
He haluavat arvioida talon ennen lainan myöntämistä, joten...
Joten?
Eikö lasten pitäisi tietää muutostasi ennen arvioijan tuloa?
Ei. - Ei?
Emme voi puhua heille, ennen kuin tiedämme tulevaisuudesta.
Täytyyhän sinun tietää, voitko jäädä tähän asumaan vai et.
Arvioija ei voi tulla ennen kuin on juteltu lapsille.
Ei voida puhua lasten kanssa ennen kuin tiedetään, voitteko jäädä.
Tämä pitää tehdä oikein. Niinhän me sovimme.
Pane sitten toimeksi. - Mitä hittoa tarkoitat?
Lopeta! - Myydään sitten vain talo.
Pääsi on syvällä perseessäsi. - Eikä ole.
Yritän ajatella kaikkien parasta. Sinä et pane tikkua ristiin.
Ongelmasi on se. - Ilkeästi sanottu.
Et ota mitään vastuuta. Välttelet riitoja. Olet tosi ääliö.
Onneksi olkoon. Katso peiliin. - Tosi iso ääliö.
Lähdetkö? - On vähän kiire.
Näköjään. Haen sinut harkkojen jälkeen.
Tuotko naposteltavaa tiimille? - Tuon. Ostin herkkuja.
Huomenta, pikku simpukka. - Älä sano simpukaksi.
Miksi minä sinua sanon? - Marieksi.
Marie. Eikö se ole vähän tylsää? - Ei.
Hupsu. - Tuletko sinä? Tule.
Hei, hei. Mukavaa päivää. - Nähdään.
Laita takki päälle.
Ane?
Ane!
Mitä tapahtui? Miksi makaat täällä?
Hei, Ane. Olen Andrea. Olen neurologian osaston lääkäri.
Kuuletko sinä?
Kiinnitämme sinuun joitakin laitteita ja sitten tutkin sinut.
Tarvitsen vähän tukea. Voitko pidellä tätä?
Sinut viedään kuvaukseen. - Noin.
Marie, pane se hiljaisemmalle?
Tuo on älyttömän ärsyttävää.
Miten voit edes pelata nyt? - Clara, anna hänen olla.
Hiljennä vähän.
Hei, Ane. Katso, ketkä toin mukanani.
Tulkaa.
Joku haluaa sanoa hei. - Äiti...
Hitto.
Katso nenääni. Näetkö käteni täällä sivussa?
Näetkö, että liikutan kättä?
Näet.
Siinäkö? Okei.
Siinä.
Miten on kätesi laita? Pystytkö liikuttamaan sitä?
En. - Yritä nostaa sitä.
Okei. Minä nostan.
Pystytkö koukistamaan kättä?
Okei, se on vaikeaa.
Entä sormia?
Vähäsen.
Entä toinen käsi? Liikkuuko se?
Se liikkuu. Hienoa. Kiitos.
Niin...
Otan vanupuikon. Tunnetko, kun kosketan sinua?
Ane. Tunnetko, kun kosketan oikeaa poskeasi?
Tunnen. - Tunnetko vasemman puolen?
Tunnetko, kun kosketan sinua tähän? - Tunnen.
Entä täältä?
En.
Ane, sinä sait aivoinfarktin.
Oikealle puolelle, ja siksi vasen puoli halvaantui osittain.
Näkökenttätutkimuksessa vasen puoli ei toiminut yhtä hyvin.
Mutta meneehän se ohi?
Aivoihisi tullut vaurio on sen laajuinen, -
ettet palaudu täysin entisellesi.
Tilanne ei palaudu aivan normaaliksi.
Mutta me autamme sinua. Kaikki järjestyy, Ane.
Niin.
Tulehan.
Noin.
Tule tähän.
Hyvää yötä, kulta. - Hyvää yötä.
Hienoa!
Stine: Ajattelen sinua.
Kumarru vähän eteenpäin.
Juuri noin. Näin saat painoa jaloille.
Minä pidän kiinni. - Pidä minusta kiinni.
Hyvä.
Hyvä. Ja sitten eteenpäin. Vasen jalka eteen.
Hyvä.
Seuraava pysäkki Bredholtvej.
Oikein hyvä.
Noin. Lasken sen alas.
Noin.
Siinä sinä olet. Miksi istut täällä?
Mikset ole äidin luona?
Koska hän on vähän outo.
Niin, mutta et voi tulla tänne ilman, että kerrot ensin minulle.
Muuten minä huolestun. Ymmärräthän sen?
Mennäänkö sanomaan äidille hei?
Eikö?
Okei.
Minä menen sanomaan hei, ja sitten mennään kotiin.
Kuka on Stine?
Mitä sanoit? - Stine.
Miksi sinä sitä kysyt?
Hän lähettää sinulle paljon tekstiviestejä.
Stine on työkaveri.
Menen äidin luo. Odota tässä. Mennään sen jälkeen kotiin.
Okei. - Okei.
No niin.
Kuinka usein täällä käydään katsomassa?
En tiedä.
Oletko saanut lounasta? - Olen. Ei ole nälkä.
Niin.
Minut kotiutetaan pian.
En tiedä, mitä ne kuvittelevat.
En pysty edes...
On paras, että jään kotiin asumaan, kunnes voit paremmin.
Vai mitä? En voi muuttaa nyt.
Voit jäädä, kunnes aloitan työt ja olen paremmassa kunnossa.
Sovitaan niin.
Marie!
Hei, Morten. - Hei, Thomas. Tervetuloa takaisin.
Kiitos. Hei, Tobias. Oletko syönyt aamiaista?
En. - Syödäänkö yhdessä?
Hetki. - Nähdään sisällä.
Hauska nähdä. - Samoin.
Olipa järkytys. - Kamala järkytys.
Oletko okei? - Olen. Hienoa olla taas täällä.
Hei, Thomas. Hauska nähdä.
Hienoa saada muuta ajateltavaa ja päästä ihmisten ilmoille.
Haluatko kahvia? - Mielelläni.
Tämä on hieno. - Tosi hieno.
Pärjäätkö sinä?
Pärjään. Pärjäätkö sinä?
Pärjään.
Okei.
Muuta sinä jo nyt, ja minä muutan heti, kun pääsen.
Selvä.
Ane.
Päivää, minä olen Bjørn. - Päivää.
Oletko valmis? - Olen.
Selvä. Mennään tänne.
Voitko auttaa vähän?
Hyvä, Ane.
Nyt saat kävellä vähän.
Tartu oikealla tästä.
Minä autan sinua. Hyvä.
Aloitetaan oikealla jalalla. Oikein hyvä. Juuri noin, Ane.
Ja askel oikealla.
Thomas.
Tule pian.
Antaisitko minulle tuon? Minulla on kova pissahätä.
Kiitos.
En pysty.
En pysty...
Ei.
Riisun pikkuhoususi.
Voitko nostaa jalkaa? Ja sitten toinen.
Sain ne pois. Laitan ne pyykkiin.
Pesenkö sinua vähän?
Älä pese minua. - Haluatko istuutua?
En halua!
Älä pese minua. Lopeta. Et ole minun sairaanhoitajani.
Haluan vain auttaa sinua. - Mene ulos!
Clara, mitä sinä teet?
Uudestaan.
Perunoista taisi tulla vähän liian pehmeitä.
Hyvänmakuisia. - Kiva.
Eivätkö olekin? - Ovat.
Autanko sinua leikkaamaan?
Älä. - Okei.
Sujuivatko aamuharkat hyvin? - Ihan okei.
Oli vähän tasapaino-ongelmia, mutta muuten sujui hyvin.
Okei.
Mitä?
Ei ole kovin kivaa, että valitat tasapaino-ongelmia.
Mitä tarkoitat?
Katso nyt, millaisia ongelmia minulla on.
Anteeksi, äiti.
Pidätkö itseäsi minua parempana? Niinkö sinä ajattelet?
Että sinä pystyt kaikkeen, enkä minä mihinkään? - Isä kysyi minulta.
Vaihdat aina puheenaiheen johonkin, mihin minä en pysty.
Puhuit tasapainosta!
Vaikka tiedät, etten pysty seisomaan omilla jaloillani!
Mitä sinä tuijotat? Syönkö minä nyt myös väärin?
Onko se sinulle ongelma? Pitäisikö mieluummin syödä näin?
Lopeta! Ane, lopeta tuo!
Mitä sinä meinaat? Lopeta!
Marie, mene huoneeseesi. Tulen sinne kohta.
Mitä hittoa sinä meinaat?
Et saa tehdä noin. - Haluan tämän pois.
Pyyhi suusi ensin. Koko naamasi on rémouladekastikeessa.
Riisu tämä. - Sinun täytyy pyytää apua.
En voi muuten tietää, mitä mietit ja mitä haluat.
Riisu se!
Anteeksi. En tiedä, mikä minun on.
Ei sinun minulta tarvitse pyytää anteeksi.
En kestä tätä.
En kestä.
Tule. Minä pidän kiinni.
Oletko okei? - Olen.
Hyvä.
Oletko okei? - Olen.
Haluaisitko kellua vähän? - Ehkä.
Okei. Minä olen tässä tukena.
Noin. Hienoa.
Miltä tuntuu?
Tuntuu tosi hyvältä.
Söitkö sinä tämän? - En.
Ehkä se kuuluu tähän.
En tiedä... - Olettepa päässeet pitkälle.
Tämä näyttää vähän parsakaalilta. - Niin näyttää.
Saitte linnun valmiiksi.
Yksi pala on katkennut. Pitää vain löytää siitä loput.
Näköjään. - Marie taisi syödä sen.
Enkä syönyt. - Kyllä söit.
Enkä.
Uudestaan. Tule vain.
Viimeinen. Hyvä, Ane.
Miltä tuntuu? - Menen tuonne.
Haluan koettaa yksin.
Ane, sinulla on leppäkerttu hiuksissa. Otanko sen pois?
Katso.
Laitanko sen nenällesi?
Hei! - Hei! Onneksi olkoon.
Kiitos. Onpa mukavaa, että tulitte.
Hei. - Hei. Onneksi olkoon.
Hei, hei. - Hei, tytöt. Tulkaa.
Olettepa hienoina. - Kiitos.
Pärjäätkö sinä?
Hei. - Hei, isä.
Hei, John. Hauska nähdä.
Hei. - Halataan. Ota vain kiinni.
Noin. - Hauska nähdä.
...Floridaan ennen vauvan syntymää.
Ei ole nähty sisartani vuoteen, joten siitä tulee kivaa.
Ihanaa.
Puhuttiin myös Langelandin eteläkärjestä. Voi kävellä lähes...
Entä te, Ane? Mitä kesäsuunnitelmia teillä on?
Meillä ei ole vielä mitään suunnitelmia.
Haluatkin varmaan ottaa rauhallisesti kaiken tapahtuneen jälkeen.
Milloin aloitat taas työt? - En tiedä.
Menen kohta työpaikalle, koska artikkelini julkaistaan.
Saa nähdä, halutaanko minut takaisin.
Näytät hyvinvoivalta. - Kiitos, John. Kiltisti sanottu.
Kuntoutatko itseäsi? - Melkein joka päivä.
Tosi kamalaa.
John. - Se on.
Tämä ei ollut suunnitelmissa.
Ei.
Entä te? Menittekö junalla?
Et saa kysyä. - Miksen?
Koska asemilta oli poistettu kaikki vessat.
Mitä ne oikein ajattelivat? Hän pissasi keskellä pihaa.
Asemallako?
Oli pissahätä, joten menin kulman taakse pissalle.
Jos on hätä, on päästävä pissalle. Tuttua.
Ei vessoja voi noin vain sulkea. - Niistä pitää maksaa.
Kohta ollaan valmiit. Tulkaa!
Jes! Hyvä!
Hei. - Hei.
Onko mukavaa? - On. Entä sinulla?
Toki.
Lähetin isän taksilla kotiin.
Oliko hän humalassa?
Hän nukkui keittiönpöydän alla.
Oikeasti.
Hän halusi vain jäädä siihen makaamaan.
Hän on mahtava.
Autanko sinua kaulaketjun kanssa?
Sinun täytyy siirtää jalkaani. - Siirtää?
Noin.
Hei, Marie.
Stine: Nähdäänkö myöhemmin? Suukko.
Nina oli aika humalassa eilen. - Hän ei ollut ainoa.
Tiedätkö, paljonko kuorsasit taksissa? Kuljettaja huolestui.
Minä vain nukuin. - Hän ei olisi halunnut meitä mukaan.
Vai nukuit? Mietimme, olitko kuollut.
Kuolleet eivät kuorsaa. - Eivät niin.
Mutta kuulitko, miten kovaa hän kuorsasi? Huolestuimme.
Onko sinulla hajuvettä? - Vähän.
Tuoksuu hyvältä. - Kiitos.
Täydellistä pekonia. Hyvin paistettu.
Mikä minä sinusta olen? Vakava, rehti, luotettava, rakastettava...
Voit katsoa sitä. - Okei. Oletko sinä katsonut?
Lakutoukkia.
Toinenkin.
Mitä sanotaan? Mukava? Ilman muuta.
Juhlallinen... Mitä siinä lukee? - Pitääkö meidän kuvailla sinut?
Minä lähden. - Minne menet?
Minulla on yövuoro.
Jääkaapissa on ruokaa, jota voitte lämmittää.
Lämmitänkö ennen lähtöäni? - Älä. Me pärjäämme.
Autamme toisiamme. Mukavaa vahtivuoroa.
Kiitos.
Ei myönteinen. - Olet sinä välillä myönteinen.
En huomaa mitään eroa.
Tämä on vähän lyhempi. - Tarvitsen sitä pientä.
Näin myös vuodesohvan, -
joka voisi sopia hyvin Claran huoneeseen.
Hän saa sen kylppärin viereisen huoneen, koska se on isoin.
Hänellähän on eniten yöpyviä vieraita.
Niin. - Ja sitten...
Ei siis nyt heti.
Vasta kun Ane on terve, ja voitte kertoa lapsille.
Mutta olisi kiva, jos kaikki olisi valmista.
Noin.
Ja tämä...
Mene nyt.
Noin.
Hyvin sujuu.
Noin.
Oletko jo kotona? - Olen.
Ovatko lapset kotona? - Eivät.
Miten yövuoro meni?
Odota, älä... - Harjoittelin Bjørnin kanssa.
Tämä käsi on ihan romuna. - Sattuuko siihen?
Olet tosi jännittynyt.
Tuntuuko hyvältä? - Tuntuu.
Voisitko auttaa minut ylös? - Toki.
Yksi, kaksi, kolme. - No niin.
Voisitko...?
Mitä sinä naurat? - En mitään.
Mitä sinä naurat?
En mitään.
Tee silta.
Se teki hyvää. - Selällekö?
Jalkapalloselälle.
Hei. - Onpa hauska nähdä.
Hei. - Hei.
Anteeksi, että olen vähän myöhässä. Vie aikaa päästä ovesta ulos.
Katsopa. - Nyt tapahtuu jotain.
Onneksi olkoon artikkelin johdosta. - Nidottuna.
Missä meillä on se...?
Onneksi olkoon. - Hienoa työtä.
Se on todella hyvä. - Kiitos.
Onneksi olkoon. - Hienoa, että jaksoit.
Hei.
Muista, että Jon tietää täsmälleen, miten saa Tobiaksen raivostumaan.
Thomas, ei millään pahalla, mutta et näe suurinta osaa.
Tobias käyttäytyy hyvin vain, kun kontaktihenkilö on paikalla.
Se on kestämätöntä. - Ei enempää kuin että hänet lähetettäisiin pois.
Se olisi tappio meille kaikille.
Katso.
Kokeilen uudelleen.
Oletko okei? - Minäkö? No...
En tiedä.
Ehkä. - Okei.
Kulta. Emme valitettavasti voikaan syödä yhdessä tänä iltana.
Jaha. - Anen artikkeli julkaistiin.
Hän haluaa, että ollaan perheen kesken.
Okei. - Lasten kanssa.
Niin.
Tehdään sitten niin.
Valitettavasti täytyy. Sopiiko se?
Toki. Sopiihan se.
Eikö minun siis pitäisi hyväksyä sitä?
Juu, tietenkin.
Onko kaikki hyvin?
Kaikki on hyvin.
Vaikutat vähän oudolta.
Joko spagaatti onnistuu? - Ei. Paremmin oikealla jalalla.
Minäkään en pääse alas vasen jalka edessä.
Tuletko meidän kyydissä kotiin? - Tulen.
Äiti hakee, mutta hänen täytyy käydä kaupassa.
Tulen mukaan.
Tytöt. Josephine, Clara ja Freja.
Teidät on valittu tuleviin kisoihin. Hienoa työtä.
Mahtavaa. - Onneksi olkoon!
Olen ollut hyvässä kunnossa viimeiset kolme kuukautta.
Eikä sinullakaan ole ollut ongelmia vammasi vuoksi.
Olette mahtavia, tytöt. Jäätkö meille syömään?
Ehkä. Mietin vielä.
Se olisi mukavaa.
Mennään kotiin laittamaan ruokaa.
Tuletko sinä, Clara?
Onpa hieno. Hienosti nidottu.
En tiedä, voiko...
Voiko vuokkokala olla tämän lajin kanssa?
Tässä se lukee. Ane.
Jopas!
Emmehän halua, että Nemo ryhtyy tappelemaan.
Nemo ei ryhdy tappelemaan. - Voisihan niin käydä.
Katso! Tässä on äidin artikkeli. - Venyivätkö harkat?
Frejalla ja minulla oli vielä koulujuttuja.
Nyt haluan kaataa tätä samppanjaa, joka on odotuttanut itseään.
Kiitos. - Otatko sinä lasillisen?
Huomenna on harkat. - Pieni tilkka?
Saisinko limua? - Totta kai.
Et taida haluta jakaa limuasi.
Ane Justesenin ja hänen upean uuden artikkelinsa malja.
Kerron vielä yhden asian.
Puhuin yliopistolla Ullan kanssa, ja hän sanoi, -
että voin pian taas aloittaa opettamisen.
Niin.
Jopas jotakin. Tosi mahtavaa.
Sitä enemmän syytä juhlia. - Tuplaskoolaus.
Toinenkin skool. - Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi.
Haluaisitko sinä skoolata jollekin, Marie?
Olen oppinut syömään korianteria. - Sitä on syytä juhlia.
Kilistellään uudelleen. - Yliopistolle ja korianterille.
Nyt on siis... - Nyt syödään.
Tuo on sinulle. Kukaan muu meistä ei halua sitä.
Clara, etkö sinä ota mitään? - En.
Voinko mennä sisälle? Olen tosi väsynyt.
Katso nyt, miten paljon ostin. Lempisushejasi.
Juhlitaan äitiä. - Oletko kipeä?
En, minä...
Väsyttää vain.
Etkö voi istua tässä kanssamme? - Selvä.
Onko jokin vialla, Clara?
Clara.
Ei.
Oletko varma?
Mikään ei ole vialla.
Hei, kulta.
Luulin, että pääsisit vasta iltapäivällä.
Hei. - Hei, Clara.
Ottaisitko kupin teetä?
Otan, kiitos.
Täällä on viihtyisää. - Kiitos.
Kaikenlaista puuttuu vielä, mutta...
Thomas ei kertonut, että hän oli jutellut sinun ja Marien kanssa.
Käy istumaan.
Voinko lainata ensin vessaa?
Ilman muuta. Eteisessä toinen ovi oikealla.
Minun täytyykin mennä kouluun. Oli hauska tavata.
Samoin, Clara. Nähdään. - Hei.
Se on aivan rikki.
Ane.
Hei. - Onko sinulla hetki aikaa?
Mitä on tapahtunut?
Clara oli Stinen luona.
Oletko kertonut, missä asumme? - En tietenkään!
Missä Clara nyt on? - Hänen puhelimensa on kiinni.
En saa häneen yhteyttä.
Paskamaista.
Hän meni Stinen luokse.
Ja sitten hän virtsasi sänkyymme. Hän virtsasi sänkyymme.
Tajuatko, miten nöyryyttävää se on Stinelle?
Stine on ollut kärsivällinen ja ymmärtäväinen meitä kohtaan.
Hän ei ole puuttunut mihinkään. - On hän vähän puuttunut.
Mitä hittoa olit ajatellut? Että voit elää kahta elämää?
Ei, en halua kahta elämää! Mutta että Clara virtsani sänkyyni.
En tiedä, mitä tehdä! Pitääkö jättää Stine?
Onko parasta, että tulen kotiin sinun ja lasten luokse?
Minusta sinun pitäisi muuttaa nyt.
Minä en ole sinun hyväntekeväisyysprojektisi.
Nyt Clara siis tietää, ja minä kerron Marielle, ja sinä muutat pois.
Niinhän oli tarkoitus tehdä?
En tiedä, oliko tarkoitus tehdä niin.
Tämä ei käy.
Ei.
Selvä.
Niin.
Mutta sinustakin tuntuu siltä.
En tiedä, miltä sinusta tuntuu, mutta mene vain. Tai minä menen.
Selvä, Freja. Halusin vain kuulla, onko Clara sinun luonasi.
Ei, ei, ei tarvitse. Puhelin on varmaan vain äänettömällä.
Ilman muuta.
Yöllä oli ongelmia. Poliisi lähti juuri.
Jon vietiin sairaalaan. - Miksi?
Tobias heitti klooria hänen silmilleen. Toinen silmä sokeutui.
Missä Tobias nyt on? - Salissa.
Hei, Tobias. Tobias! Haluan puhua kanssasi!
Tule mukaani. Haluan puhua kanssasi.
Irrota!
Tajuatko, mitä hän on tehnyt?
Mikä hitto sinua vaivaa?
Miksi istut täällä ulkona?
Missä sinä olit?
En missään.
Tule.
Hei. - Mikset vastaa puhelimeen?
Akku loppui.
Oletko okei?
Tiesitkö, että he olivat yhdessä?
Tiesin.
Tule.
Jos sinulla on pissahätä, puutarhassa on paljon tilaa.
Ei ole hauskaa, äiti. - On se vähän.
Ja sitten ostin tämän. Erittäin ihana poskipuna.
Sen nimi on "Sunshine", ja näin sen...
Sujuuko, Marie? Hyvä.
Huomenta. - Huomenta.
Olettepa te kiireisiä.
Kuka pesee pyykkiä? - Minä.
Ethän sinä osaa. - Osaan minä.
Ruoka alkaa olla valmista, joten voit käydä istumaan.
Olette kultaisia, mutta en ole avuton lapsi. Olen äitinne.
Me autamme toisiamme.
Vai mitä?
Olet myöhässä. Kaikki muut menivät jo.
Minun piti vielä harjoitella.
Hei, Marie. - Hei.
Tulitko autolla? - Tulin. Halusin yllättää.
Se sujui hyvin, vai mitä, Marie? - Joo.
En tiennyt, että saat ajaa. - Toki. Ei siinä ole ongelmaa.
Sisään.
Eikö sujukin hyvin?
Miten meni tänään? - Hyvin.
Löysin tasapainon. - Hyvä!
Valmentaja oli iloinen, tai hän ei huutanut minulle.
Olet etevä.
Ehkä. - Olet sinä.
Kiitos.
Äiti, ajat aika keskellä.
Ei tässä mitään.
Aja enemmän oikealla. - En ymmärrä, mitä tarkoitat.
Etkö näe, että olet keskellä tietä?
Sinä hermostutat minua.
Äiti, ajat vieläkin keskellä! Aja sivuun. Ole kiltti!
Sano, mitä pitää tehdä! - Varo! Käännä rattia!
Hei.
Tule tähän.
Kulta.
Saitpa ison mustelman.
Sattuuko siihen? - Vähän.
Missä Clara on? - Hän on röntgenkuvauksessa.
Tule.
Entä sinä? Pärjäätkö?
Haluatko särkylääkettä?
En, voin hyvin.
Missä äiti on? - Hyvä kysymys.
Ehkä hän nukkuu. - Haluan nukkua Claran kanssa.
Voiko Marie nukkua kanssasi? - Voi.
Okei, sovitaan niin. Sovitaan niin.
Autanko sinua riisumaan? Voit nukkua T-paidassa.
Nukkukaa hyvin. - Samoin.
Minä vain...
Sinähän tiedät, ettet saa ajaa autoa.
En vain aivan ymmärrä... Se on...
Sinun täytyy selittää, mitä oikein ajattelit, -
kun lähdit ajamaan autolla.
Halusin vain hakea Claran harjoituksista.
Mutta et voi.
Ja olisit voinut...
Minä...
Tiedät kai, ettei päässäsi ehkä ole aivan kaikki kunnossa?
Miksi sanot niin? - Teet tolkuttomia päätöksiä.
Lähdet ajamaan, vaikka tiedät, ettet saa ajaa.
Etkö käsitä yhtään mitään?
Mitä minun pitäisi käsittää?
Nukun täällä tämän yön, niin voidaan jutella aamulla.
Mitä sinä haluat minusta?
Mitä tarkoitat? - Mitä sinä haluat minusta?
Miksi olet yhä täällä? Miksi tulet jatkuvasti takaisin?
Sinä olet muuttanut pois.
Et voi vain tulla ja mennä mielesi mukaan.
Minä en kestä sitä.
Minusta sinun pitäisi lähteä, koska olet muuttanut pois.
Se on okei. Et asu täällä enää.
Lähde.
Anteeksi.
En vain aivan tiedä, miten olla teidän äitinne nyt.
Käykää nukkumaan.
Kaikki on hyvin.
Etkö tule nukkumaan? - Tulen.
Hyvä, Josephine!
Suomennos: Arja Sundelin Scandinavian Text Service