Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- לונדון‬ ‫14 בדצמבר, 2023 -‬
‫- דברים מוזרים -‬
‫- תיאטרון פניקס‬ ‫דברים מוזרים: הצל הראשון -‬
‫הערב, זה הערב שלנו.‬
‫שימו לב. היום נטפליקס אמרו‬ ‫שהם יעלו מחזה של "דברים מוזרים".‬
‫כרגע, צוות של כוריאוגרפים עובד קשה‬
‫ללמד דמוגורגון לעשות תנועות ידי ג'אז.‬
‫אתם תראו מה העולם חושב עלינו,‬
‫ותרגישו את זה כאן באולם.‬
‫טסנו ממיאמי.‬ ‫-במיוחד.‬
‫ממיאמי, פלורידה. שלושתנו.‬ ‫-לא יודע למה לצפות.‬
‫איך הם יעשו את זה בתיאטרון?‬
‫- סיפור חדש בהופעה חיה על הבמה -‬
‫יעשו עלינו ביקורות,‬
‫אז תשמרו על הריכוז.‬
‫גבירותיי ורבותיי, אנא שבו במקומותיכם.‬
‫המופע יתחיל בעוד חמש דקות.‬
‫הלחץ בערב הראשון הוא הגרוע ביותר.‬
‫נראה לי שאני תמיד אוהב‬ ‫לחשוב שאני כמו רוצח,‬
‫שאני לא נלחץ, אבל נראה לי שאני כן.‬
‫בהצלחה במופע.‬
‫רוקנרול, מותק.‬ ‫-כן, מותק.‬
‫כן, רוקנרול. על זה אני מדבר.‬
‫אנשים ניסו ליצור אימה,‬
‫ניסו ליצור מפלצות על הבמה,‬
‫ולרוב זה לא עובד.‬
‫מעולם לא הייתי כ"כ לחוצה כמו עכשיו.‬
‫צריך ללכת.‬
‫- דברים מוזרים: הצל הראשון -‬
‫- מאחורי הקלעים -‬
‫- שבעה חודשים קודם לכן -‬
‫- אולפני שלושה מילס‬ ‫לונדון -‬
‫היי, כולם כאן?‬
‫טוב, השעה שש.‬
‫כולנו נפגשים בפעם הראשונה‬
‫- סוניה פרידמן‬ ‫מפיקה -‬
‫בשביל "דברים מוזרים: הצל הראשון".‬
‫זו כנראה ההפקה הגדולה ביותר, הטכנית ביותר‬
‫והמלהיבה ביותר שאי פעם ראיתי‬
‫ולדעתי גם שהקהל אי פעם חווה.‬
‫אז תודה לכולם.‬
‫אתן את הבמה לסטיבן.‬
‫תודה... אלוהים. תודה לכולם.‬
‫כן, זה כמו תחנה ראשונה במסע.‬
‫אתם יודעים, אנחנו מטפסים‬ ‫מקטמנדו במשך כמה חודשים,‬
‫ויש לנו עוד הר לטפס עליו,‬
‫אבל אני מאושר שהגענו לנקודה הזאת.‬
‫מאט ורוס, ניסיתי להיזכר מתי‬
‫דיברנו על זה לראשונה‬ ‫לפני כל השנים האלה.‬
‫לא הרבה זמן אחרי העונה הראשונה,‬
‫נטפליקס ציינו את זה שסטיבן דלדרי מעוניין‬
‫להעלות מחזה של "דברים מוזרים".‬
‫אמרנו, "רגע. מה? על מה אתם מדברים?"‬
‫זה סטיבן דלדרי‬ ‫שביים את "בילי אליוט" ו"הכתר"?‬
‫ויש את סוניה פרידמן,‬
‫שמילאה לעצמה כבר כמה מדפים‬ ‫של פרסי טוני ואוליבייה.‬
‫אני לא יודע למה בהתחלה חשבנו‬
‫"זה יהיה סוג של מחזמר של העונה הראשונה."‬
‫סטיבן אמר, "לא, מטומטמים.‬ ‫זה יהיה סיפור חדש."‬
‫והתחלנו לזרוק רעיונות עם סטיבן‬ ‫על מה שהסיפור הזה יכול להיות.‬
‫וככה באמת התחיל "הצל הראשון".‬
‫זה באמת העלה הילוך כשקייט נכנסה לתמונה.‬
‫וקייט היא חלק בלתי נפרד מ"דברים מוזרים".‬
‫היא באמת הנשק הסודי של סדרת הטלוויזיה.‬
‫אבל כמונו, היא לא ידעה דבר‬ ‫על עולם התיאטרון ועל מחזות.‬
‫אבל דבר אחד שאני אוהב בקייט‬ ‫הוא שהיא חסרת פחד.‬
‫קראתי את התסריטים של קייט, ואמרתי‬ ‫"אני לא יודע איך עושים זאת בווידאו.‬
‫"אני לא יודע איך לכל הרוחות‬
‫"אתם תעשו את זה על הבמה."‬
‫אבל אני מחכה לראות.‬
‫אני רק רוצה לומר שוב‬
‫תודה רבה על שהפקדתם בידינו את הסיפור שלכם.‬
‫ננסה להסב לכם גאווה.‬
‫קייט, אשמח שתספרי לי, במילים שלך,‬
‫מה זה "הצל הראשון".‬
‫טוב.‬
‫זה...‬
‫תן לי לחשוב רגע.‬
‫"הצל הראשון" הוא המחזה של "דברים מוזרים".‬
‫זה פריקוול שמתרחש ב-1959.‬
‫זה מספר על כל הדמויות מסדרת הטלוויזיה.‬
‫- הנרי, הופר -‬
‫מי היה הופר לפני שהוא נהיה כזה שמוק?‬ ‫מי הייתה ג'ויס לפני שנהייתה נוירוטית?‬
‫אימא.‬ ‫-מה?‬
‫ומי היה בוב לפני שהוא מת?‬
‫זה מחזה המקור.‬
‫אנחנו רואים חלק מההתחלה של הסיפור,‬ ‫להסביר את סיפור הרקע להנרי,‬
‫הידוע גם כ"וואן", וידוע גם בשם "וקנה".‬
‫הוא פוגש את פאטי, שהיא אחותו של בוב ניובי.‬
‫זה סיפור אהבה,‬ ‫וזה גם כמובן, מאחר שמדובר ב"דברים מוזרים",‬
‫סיפור על טבעי.‬
‫ובאמת, כמו בסדרה,‬ ‫זה מלהטט בין כמה קווי עלילה,‬
‫והכול מתפתח ומגיע,‬ ‫אני מקווה, לסיום מפתיע ומרגש.‬
‫ותקשיב, יש גם... כמה רמזים די ברורים‬
‫באשר למה שעתיד להגיע‬ ‫בעונה החמישית והלאה.‬
‫ברוכים הבאים לחדר המשוגע שאנו נמצאים בו.‬
‫זה תהליך של סדנה‬ ‫שבו המחזה מתפתח יחד עם השחקנים.‬
‫בעיקרון, זה כמו שלב שלפני החזרות.‬
‫מתקבצים כמה שחקנים,‬
‫שאולי לא בהכרח‬ ‫יהיו השחקנים שבסוף מופיעים במחזה,‬
‫ומקריאים אותו בקול רם לראשונה.‬
‫אז זה שונה ממצב שבו קייט ממחיזה‬ ‫כל אחת מהדמויות בחדר השינה שלה,‬
‫והיא בטח עשתה זאת.‬
‫אז אני ג'סטין. אני אחד הבמאים.‬
‫אני סטיבן, אחד הבמאים.‬ ‫-אני קייט. אני המחברת.‬
‫אני לואי, מגלם את הנרי קריל בסדנה.‬
‫אני אמה. אני לא בטוחה‬ ‫את מי אני מגלמת היום.‬
‫את אימא. אימא של פאטי.‬ ‫-אימא של פאטי.‬
‫האימא המפחידה.‬ ‫-האימא המפחידה.‬
‫אתה מצביע עליי?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אני ג'י, אני הצלם.‬
‫אז נעשה הקראה של זה מהתסריטים שלכם?‬
‫נראה מה יוצא לנו.‬
‫יש לי חדשות מרגשות מאוד בשבילך היום.‬
‫סוף סוף הייתה לנו‬ ‫פריצת דרך לגבי בדיקות הדם.‬
‫המטופל שרד את העירוי.‬
‫לא ידעתי מה זו סדנה לפני שהגעתי.‬
‫הרגשתי די טוב לגבי התסריט.‬
‫לא היה לי מושג‬ ‫לגבי כמות העבודה שעוד אצטרך לעשות.‬
‫הגיע הזמן שתפגוש את אחיך.‬
‫מה שקורה עכשיו‬ ‫זה שכולנו יושבים כאן וחושבים על זה.‬
‫ואז אומרים, "מה ל*** עושים עכשיו?"‬
‫ובסופו של דבר‬ ‫אנחנו מצליחים להרים את זה ולהתחיל להתקדם.‬
‫אבל אנחנו די...‬
‫אנחנו צריכים לדמיין את זה קצת.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫בואו נזיז את הכיסאות שלנו הצידה,‬ ‫ואז אנסה לחשוב על רעיון.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני לא בטוח לגבי הרעיון הזה, דרך אגב.‬
‫כן?‬
‫תתחילי לשיר, אבל תשירי בשקט‬ ‫כדי שנדע שזה רק ברדיו.‬
‫הצליל הזה כאן או שזה באוזן שלי?‬ ‫-זה כאן.‬
‫מה שהוא עושה...‬ ‫הוא מוציא את הנרי מה... איפשהו במעבדה, כן?‬
‫למקום בקדמת הבמה.‬
‫כשאתה מציג את זה בפעם הראשונה,‬ ‫הכול מבולגן וזה נראה מטורף.‬
‫ואתה חושב שלא עשית שום דבר כמו שצריך.‬
‫זה נשמע מטופש. זה נראה מטופש.‬
‫זה לא מחזה.‬
‫לא יודעת מה זה, אבל אני שונאת את זה.‬
‫ואז סטיבן וג'סטין, המדענים המטורפים האלה,‬
‫נכנסים לתמונה ומפעילים את הקסם שלהם.‬
‫מישהו ראה את הכובע שלי?‬
‫אז צליל דבורה בהרמוניה.‬
‫הדבורים מחפשות את הדבש.‬
‫הם מטורפים, אבל בדרך הטובה ביותר שיש.‬
‫כן. עוד דברים יכולים לבוא לכאן.‬
‫או שאפשר כאן.‬
‫אולי אוכל ליצור‬ ‫משהו מצחיק עם זה בסוף הסצנה.‬
‫זה המשחק. מוכנים?‬ ‫-זה המשחק?‬
‫תיזהר. אל תיגע בזה.‬
‫אז כולם יביאו את הכיסאות שלהם.‬
‫מכשפות ערמומיות בשיח.‬
‫כלומר, זה כאוטי.‬
‫אבל אני גם... אני אוהבת כאוס.‬
‫הדבר הקטן הזה מצפצף.‬
‫למה החתול אצלי?‬ ‫-כדי להרוג אותו.‬
‫אז אתה תבוא לכאן ותהרוג אותו אחר כך.‬
‫סטיבן הוא כמעט על-אנושי.‬
‫ומשפט המפתח הוא, "אני לא אפגע בך."‬
‫עצור. אתה מסתובב מאחורי הארון‬
‫ואתה נכנס משם.‬
‫וזה כמו ספרינט שלם שצריך לעמוד בקצב שלו.‬
‫מבצעים את הערבוב?‬
‫סצנה חדשה 14.‬
‫אני לא חושבת שצריך הרבה. צריך ממש קצת.‬
‫הסצנה הזאת תשתנה קצת.‬
‫אז מי אומר כל שורה, שכחתי...‬
‫אני עסוקה מכדי לחשוב על הלחץ.‬
‫אני לא רואה מעבר ל"כאן ועכשיו".‬
‫שני הראשונים.‬
‫את בסדר?‬
‫אני חושבת שזה נהדר.‬
‫זה נראה לי נהדר. אני חושבת שסיימנו.‬
‫ויש משהו בסוף.‬
‫כל הכבוד לכולם. עבודה טובה.‬
‫יפה.‬ ‫-נשוב בעוד 25...‬
‫כולם לחוצים כי אף פעם אין זמן.‬
‫אין מספיק זמן.‬
‫בשעה 19:00, ב-14 בדצמבר, המסך יעלה.‬
‫- ערב הפתיחה‬ ‫14 בדצמבר, 2023 -‬
‫כרגע אנחנו בשלב הסדנאות,‬
‫מנסים להבין את שפת הבמה שתהיה במופע.‬
‫וקייט עובדת הרבה על התסריט,‬
‫אז אנחנו בעצם מלטשים את הכול.‬
‫זה נעשה מסובך יותר בגלל העובדה‬ ‫שאנחנו גם באמצע הליהוק.‬
‫ואז החזרות מתבצעות עם צוות השחקנים שלוהק.‬
‫ויש לנו שישה שבועות ביחד‬ ‫לחקור את המחזה.‬
‫לאחר מכן, כל החברה עוברת לתיאטרון‬
‫למה שנקרא "חזרות טכניות".‬
‫זה הרגע שבו הכול מתחיל לקבל צורה.‬
‫האשליות, המוזיקה, התלבושות,‬ ‫התפאורה, האוטומציה, הכול.‬
‫זה שלב לחוץ מאוד.‬
‫ולאחר ארבעה שבועות של חזרות טכניות,‬
‫זה השלב שבו‬ ‫הקהל מצטרף אלינו להצגות מקדימות.‬
‫יש הבנה שהעבודה עדיין בעיצומה.‬
‫ושזה עשוי להשתנות ולהשתבש.‬
‫אחרי ארבעה שבועות של הצגות מקדימות,‬ ‫אנו פותחים את המופע.‬
‫ואנו מתחילים לקבל ביקורות.‬
‫ייתכן מצב שבו אנו פותחים בלונדון‬ ‫וסוגרים עשרה ימים לאחר מכן‬
‫כי אף אחד לא יבוא. זה עלול לקרות.‬
‫- 27-28 שבועות‬ ‫סדנאות -‬
‫יש כמות לא נורמלית של דברים לעשות.‬
‫כן, באופן כללי‬ ‫אנחנו בפיגור מבחינת התכנון, הן בתיאטרון‬
‫והן בנסיעות. אלה החששות העיקריים שלנו.‬
‫אפשר לשאול על התסריט?‬
‫קייט, את עדיין משכתבת אותו בלהט בכל יום.‬ ‫-כן.‬
‫את פשוט צריכה להיות על זה,‬ ‫כי אני צריכה לשלוח אותו לנטפליקס‬
‫כי הם לא ראו טיוטה כבר הרבה זמן.‬
‫טלוויזיה ותיאטרון‬ ‫הם סוגי מדיה שונים לחלוטין,‬
‫והאמת הזאת מכה בי בכל יום.‬
‫יש לנו, הכותבים, בדיחה‬ ‫שכל סצנה חדשה בתסריט של "דברים מוזרים"‬
‫מתחילה ב"ז'ום".‬
‫אלוהים, זה היה מדהים!‬
‫או כאילו... "זום".‬
‫כמו צמיגים על הכביש.‬
‫- קליק-שריקה! -‬
‫והיא מסתיימת בחילופי מבט בין אנשים.‬ ‫חילופי מבט. ננסי וג'ונתן מחליפים מבטים.‬
‫ובאמת שאי אפשר‬ ‫לעשות את שני הדברים האלה על הבמה.‬
‫אין צילומי תקריב, אין עריכה קולנועית‬ ‫ואין אפשרות לעשות קאט חד.‬
‫שלוש, שתיים, אחת. קדימה.‬
‫לא רע.‬
‫זה 1.8, אז קיצרנו ב-0.2 שניות. לא רע.‬
‫יש הרבה לחץ כי יש ציפיות גבוהות מאוד.‬
‫זה "דברים מוזרים", ועלינו לספק משהו מדהים.‬
‫אני חושב שזה האתגר שלנו,‬ ‫שאנחנו צריכים לנסות ליצור‬
‫אפקט מרשים כמו שרואים בסדרה‬
‫בהופעה חיה שמונה פעמים בשבוע.‬
‫אנו עובדים עם חברות אביזרים,‬ ‫חברות לאפקטים מיוחדים,‬
‫אז עיצבנו דברים מסוימים‬
‫וביקשנו מחברות לנסות ליצור עבורנו‬ ‫אפקטים תלת-ממדיים שנוכל להכניס‬
‫לתוך עולם מעורב באור ובווידאו.‬
‫זה יהיה פצע פתוח,‬ ‫ורגליים של עכבישים יצאו משם.‬
‫כשג'יימי ואני עבדנו על הארי פוטר,‬ ‫פרצנו גבולות בדברים שהושגו על הבמה.‬
‫אני חושב ששנינו הרגשנו בזמנו‬ ‫שלעולם לא נזכה לעשות זאת שוב.‬
‫פתאום אנחנו עובדים כאן‬ ‫על "דברים מוזרים". זה מרגש.‬
‫מהי האשליה שאתה מנסה ליצור?‬
‫הסיפור הוא שמתרחש ניסוי,‬
‫"ניסוי פילדלפיה".‬
‫- "ניסוי פילדלפיה"‬ ‫28 באוקטובר, 1943 -‬
‫הספינה "יו-אס-אס אלדריג'"‬ ‫נעלמת וקופצת לממד אחר.‬
‫- בום. רעש מתכת‬ ‫וענן עשן והספינה נעלמת -‬
‫זה כמעט כמו בתקריב אם זה היה סרט.‬
‫אנו איתם על הגשר,‬
‫וכל הגשר, כולל הצוות, נעלם.‬
‫היכונו, בבקשה, כולם. עכשיו...‬
‫זה דבר אחד להצליח לגרום למשהו להיעלם.‬
‫זה דבר אחר לעשות זאת במהירות הזאת.‬
‫בסדר. ושלוש, שתיים, אחת.‬
‫זה שתי שניות?‬ ‫-טוב.‬
‫ואז החשיפה הגדולה אחרי זה‬ ‫היא שנגרום לספינה להופיע‬
‫בממד אחר, אנחנו מקווים.‬
‫זה השלב הבא.‬
‫- 21-22 שבועות לפתיחה‬ ‫סדנאות -‬
‫- סוניה פרידמן‬ ‫הפקות -‬
‫מה קורה באודיטוריום?‬
‫זו אחת הנקודות שלנו,‬ ‫אחת השיחות הגדולות שלי‬
‫היא על מה שעושים לגבי האודיטוריום,‬
‫כי אנחנו...‬
‫"דברים מוזרים" הוא האתגר הגדול ביותר‬ ‫בקריירה שלי עד היום.‬
‫סגנון האימה הזה, המותחן, המדע הבדיוני,‬
‫לא נוסה ולא נבדק בתיאטרון.‬
‫אני חוששת שלמבקרים שיבואו‬
‫לא יהיה מושג על "דברים מוזרים",‬
‫זאת לצד העמידה בציפיות של המעריצים‬
‫שמגיעים לחוויה של "דברים מוזרים".‬
‫אני חושבת שזה דבר שקשה לפצח.‬
‫עכשיו, יש לנו... יש לכם ממש... האם כולכם...‬
‫אולי נצטרך דפים חדשים.‬
‫אנחנו... אפשר דפים חדשים?‬
‫אם כתוב שסצנה 17 היא הדבר הראשון, תתעלמו‬
‫ותעברו לסצנה 18.‬
‫תודה.‬
‫שכתבתי את המחזה הזה 100,000 פעם.‬
‫הייתי אומרת שמההתחלה ועד הסוף‬ ‫לפחות 25 פעמים או אולי 35.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫זה פשוט דבר חי שמתפתח כל הזמן.‬
‫אל תיגע בי! תתרחק ממני!‬
‫בסדר. טוב, הם יצאו.‬
‫אנחנו צריכים לחשוב מה עושים עם הנרי.‬
‫ניסיתי לחשוב אם הוא יגיד משהו בשלב הזה,‬
‫רק כדי להחזיר אליו את תשומת הלב.‬
‫זה אתגר לא ייאמן להעלות על הבמה נער, הנרי,‬
‫שבסוף הופך לרוצח סדרתי...‬
‫ושיהיה לנו אכפת ממנו.‬
‫אוי! אתה מדמם. הנרי, תן לי לעזור לך.‬
‫ולכן המחזה כל הזמן נכתב‬ ‫ועובר שכתוב ועוד שכתוב.‬
‫הסיפור הזה קרוב מאוד לליבי.‬
‫בגיל ההתבגרות הייתי כמו ענן אפל,‬
‫והדברים היו יכולים לקרות אחרת אצלי.‬
‫ומאוד חשוב לי לעשות את זה נכון.‬
‫ואני חושבת שנצליח. אנחנו בדרך הנכונה.‬
‫עבדתי בהוליווד במשך כעשר שנים‬
‫והכנתי ברד. זו הייתה העבודה שלי.‬
‫כתבתי והכנתי ברד‬ ‫למסיבות יום הולדת יוקרתיות לילדים.‬
‫וזה די נמאס לי‬
‫וחזרתי לאלסקה, המקום שבו גדלתי.‬
‫האחים דאפר התקשרו אליי‬ ‫והביאו אותי לעבוד על הסדרה.‬
‫בראש ובראשונה, הם גאונים ביצירת סיפורים,‬
‫גאונים ביצירת נרטיבים,‬ ‫ו...אני מתגעגעת אליהם.‬
‫כאילו... אל תגידו להם שאמרתי את זה,‬
‫אבל אני מתגעגעת אליהם‬ ‫ולמוחות המדהימים שלהם.‬
‫כן.‬
‫- כששלב הסדנאות מתקרב לסיומו‬ ‫הצוות חייב לקבל החלטות לגבי הליהוק. -‬
‫ליהקנו את פאטי, שהיא אחת הדמויות הראשיות.‬
‫- אלה קרונה ויליאמס -‬
‫אני כל כך נרגשת ושמחה להיות כאן.‬
‫זו הפעם הראשונה שלי בתיאטרון מקצועי,‬
‫ואני מרגישה כל כך ברת מזל‬ ‫שזה ב"דברים מוזרים".‬
‫הייתי בביה"ס היסודי כשזה יצא,‬
‫אז העונה הראשונה הפחידה אותי לחלוטין.‬
‫ברור שכל החברים שלי תוהים‬ ‫למה עברתי ללונדון,‬
‫ואני כזה, "אני לא יכולה להגיד לכם."‬
‫תקשיב לי. כל חיי‬
‫הייתי הנערה משום מקום,‬
‫זו שאף אחד לא רוצה אותה, אבל...‬
‫אבל אז פגשתי אותך,‬ ‫ואני נשבעת באלוהים שלראשונה הרגשתי‬
‫מחוברת.‬
‫בדיוק.‬
‫והחל מהיום, אני מקווה שליהקנו את הנרי.‬
‫- לואי מקרטני -‬
‫אני משתתף בצילומי אופרת סבון בצפון.‬
‫הם מטיסים אותי בימי החופש שלי‬
‫לעשות סדנאות אודישנים ודברים‬ ‫בלי לדעת מה קורה.‬
‫כשאביך נהג לנעול אותך בארון‬
‫והעכבישים היו באים...‬
‫אני כאן. אני כוסס ציפורניים,‬
‫ולפני כשלושה ימים התקשרו אליי והם אמרו,‬
‫"מזל טוב. כל הכבוד. התקבלת לתפקיד."‬
‫זו הופעת הבמה הראשונה שלי.‬
‫אני לא מפחד ממך!‬
‫זה מרגיש כמו מעולם אחר,‬ ‫כמו "דברים מוזרים".‬
‫אני מרגיש כאילו העבירו אותי‬ ‫לצד השני, וזה לא מרגיש אמיתי.‬
‫הפחד כבר השתרש.‬
‫הוא אוכל אותך כבר שנים,‬
‫ועכשיו המוח שלך כל כך חלש,‬
‫כל כך שברירי, כל כך רך.‬
‫איפה הילד המתוק שלך עכשיו?‬
‫יש משהו מעוות עמוק בתוך הנרי קריל,‬
‫ואני מסוגל... אני לא יודע,‬ ‫אני מקווה שאתחבר לזה.‬
‫פאטי, אנחנו חייבים להפסיק.‬
‫עופי מכאן!‬
‫לואי משדר אופי של סכנה, ילד בעייתי,‬
‫שזה נהדר עבור הנרי.‬
‫ואצל אלה יש אור שמש.‬
‫יש לנו שתי דמויות ראשיות‬ ‫חזקות מאוד, וזה מרגש.‬
‫טוב, יש לנו את עמודי התווך של המופע שלנו,‬
‫ואז, אתה יודע,‬ ‫אתה פשוט מתחיל לראות איך הכול מתחבר.‬
‫- 17-18 שבועות לפתיחה‬ ‫סדנאות -‬
‫אנחנו כאן בתיאטרון "סדלר ולס",‬ ‫ואנו מבצעים אודישנים להרבה...‬
‫ל-23 תפקידים היום.‬
‫זה די מתוח‬ ‫כי זה היום שלפני האחרון לאודישנים,‬
‫ועדיין... כמה נשארו לנו ללהק?‬
‫עשרים ושלושה.‬ ‫-עשרים ושלושה שחקנים.‬
‫רק 23.‬
‫זה קל.‬ ‫-אני לא מודאגת.‬
‫אני בכלל לא מודאגת.‬
‫אם קייט לא מודאגת...‬
‫מרגש לראות איך הכול מתחבר?‬
‫אל תתחיל איתי בכלל.‬
‫בסדר, נתקדם.‬ ‫-כן.‬
‫רק אזיז את הכיסא הזה.‬
‫תעשי מה שאת רוצה.‬
‫כן, אולי אתחיל בישיבה,‬ ‫זה בסדר שאקום אם ארצה?‬
‫כמובן.‬
‫את שתלטנית, אובססיבית וצווחנית.‬
‫צווחנית?‬
‫צווחנית.‬ ‫-צווחנית?‬
‫אתה מתנשא...‬
‫ראש כרוב אגואיסט.‬
‫אתה שלב שבנות עוברות בדרך להבנת הסוד.‬
‫כל הגברים הם סתם ילדים מפוחדים.‬
‫זה הדבר הכי טיפשי‬ ‫ששמעתי אי פעם. ואו, בסדר.‬
‫זה הדבר הכי טיפשי ששמעתי אי פעם.‬
‫זה בגלל המחזה או הילד?‬
‫ג'ויס, יש לי משהו לספר לך וזה דחוף‬
‫אחרת אולי לא יהיה לי אומץ.‬
‫ראינו כל כך הרבה ודחיתם את כולם.‬
‫אז אנחנו לא באמת יודעים מה אתם מחפשים.‬
‫מה שאנחנו רוצים זה...‬ ‫אנחנו רוצים את דניאל דיי לואיס.‬
‫לפני כמה ימים הוא התלהם לגבי שדים.‬
‫ואו.‬ ‫-ואו.‬
‫ואו.‬
‫- "צ'יף הופר" -‬
‫זה לא פשוט לעיכול.‬
‫הוא צריך להיות ב"המתים המהלכים".‬ ‫הוא צריך לברוח מזומבים.‬
‫תמיד תקבל את זה אצלו.‬
‫שמעתי שהתמזמזת עם בת הדודה שלך בקיץ שעבר.‬
‫זה שקר מחורבן, פאטי.‬
‫יכול להיות דמוגורגון טוב.‬ ‫-הוא בגובה הנכון.‬
‫די! שמור את זה ליום הגדול, ג'ון.‬
‫אני מאוהב, טוב?‬
‫אני מאוהב. טוב?‬
‫טוב.‬
‫נודיע לך.‬
‫היי לקבוצה. זה רשמי.‬ ‫התקבלנו לצוות השחקנים של...‬
‫"דברים מוזרים: הצל הראשון".‬
‫אין שום הלם. אין חששות.‬
‫תודה. בואו נהיה איפה שצריך להיות.‬ ‫נסגור את הדלת.‬
‫טוב, תודה, חבר'ה. בסדר.‬
‫וקדימה. מתחילים, בבקשה. בואו נתחיל.‬
‫אז אני אוסקר לויד,‬
‫ואני מגלם את ג'ים הופר הבן.‬ ‫ב"דברים מוזרים: הצל הראשון".‬
‫שמי איזבלה פאפאס,‬ ‫ואני מגלמת את ג'ויס מלדונדו.‬
‫היי, שמי כריסטופר באקלי,‬ ‫ואני מגלם את בוב ניובי.‬
‫שמי לו מקרטני,‬ ‫ואני מגלם את הנרי קריל הצעיר.‬
‫שמי פטריק וייל, ואני מגלם את ד"ר ברנר.‬
‫היי, אני אלה קרונה ויליאמס,‬ ‫מגלמת את פאטי ניובי‬
‫ב"דברים מוזרים: הצל הראשון".‬
‫איך הגבת כשגילית שלוהקת?‬
‫יצאתי מדעתי.‬
‫הייתי בטיסה וגיליתי והמטוס המריא.‬
‫לא האמנתי ואני עדיין‬ ‫לא מאמין שאני כאן עכשיו.‬
‫ופשוט צרחתי...‬
‫לא צרחתי, אבל ממש רציתי לצרוח.‬
‫אם לא הייתי שם, הייתי צורחת.‬
‫עדיין לא הצלחתי באמת לספר למישהו.‬
‫כלומר, סיפרתי לאימא שלי. אמרתי לה.‬
‫אני לא יודע אם זה מותר.‬ ‫לא סיפרתי לאף אחד אחר.‬
‫והיא לא סיפרה.‬
‫שלום! לעזאזל.‬ ‫-ואו!‬
‫לעזאזל.‬ ‫-התחלנו לצחוק!‬
‫קמי! תראי אותך.‬
‫רגע, חם פה או משהו?‬ ‫-כן.‬
‫- 14-15 שבועות לפתיחה‬ ‫חזרות -‬
‫שלום.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב. מה המצב?‬ ‫-היי.‬
‫אלוהים, תפסיק. אני צוחקת.‬
‫אנו מתחילים חזרות‬ ‫ל"דברים מוזרים: הצל הראשון",‬
‫וזה כל כך מרגש!‬
‫זה מכשיר קשר חזק.‬
‫השתמשו בזה במלחמה כדי לתקשר עם החזית.‬
‫בסדר. אז אתה אומר‬ ‫שאם מישהו בהוקינס השתמש בזה...‬
‫רק התחלנו חזרות, אז... אתה יודע...‬
‫הלחץ... סוג של... מתחיל לעלות.‬
‫אבל ליהקנו את כל השחקנים, אז זו הקלה‬
‫שהאנשים שבאמת יגלמו את התפקידים‬ ‫מגלמים אותם עכשיו.‬
‫אלוהים, אתה...‬
‫ובכל מקרה, גם אם את מקבלת מבחור,‬
‫עושה את זה איתו,‬ ‫זה לא אומר שחובה להתחתן איתו.‬
‫קארן, זה מגעיל.‬
‫משהו שחששתי לגביו היה‬
‫שאנשים ינסו לחקות‬ ‫את הדמויות מסדרת הטלוויזיה.‬
‫מלגת הסיוע לחנונים באינדיאנה רבתי...‬
‫אבל כולם עשו את זה‬ ‫בגרסאות חדשות לחלוטין, בוסריות יותר,‬
‫של מה שאנחנו מכירים ואוהבים.‬
‫זו לא סתם הצגה!‬ ‫-כן.‬
‫זו מהפכה!‬ ‫-כן.‬
‫אז אם באתם רק להתמזמז‬ ‫באיזה מחזמר בתיכון...‬
‫כן!‬
‫לכו עכשיו!‬
‫ההבנה שאני מגלמת‬ ‫את הדמות הזאת, הכתה בי רק עכשיו.‬
‫לגלם את וינונה ריידר הצעירה, מדהים!‬
‫לא חשבתי שאוכל להגיד את זה.‬ ‫היא השראה עצומה עבורי.‬
‫תמיד הערצתי אותה בצעירותי.‬
‫מישהו יכול להביא לי מצית ***?‬
‫בכל סצנה שיש לי,‬ ‫נראה לי שאני צועקת על מישהו,‬
‫שזה ממש כיף. זה נהדר. זה מאוד משחרר.‬
‫למה אני מחזיקה גרזן?‬ ‫תשגיחו על האביזרים שלכם, אנשים!‬
‫לעזאזל!‬
‫ג'וניור! תפסיק להתעסק עם החרא הזה!‬
‫אתה תפספס את האוטובוס.‬ ‫-אל תקרא לי ככה.‬
‫פוגשים את הופר בגיל 18.‬
‫הוא עוד לא התמודד עם מות בתו,‬
‫אז אנחנו רואים בו צד שונה מאוד.‬
‫אל תקרא לי "ג'וניור".‬
‫המשחק של דייוויד הארבור הוא מדהים וייחודי,‬ ‫ואני אכשל אם אנסה לחקות אותו.‬
‫בסדר.‬
‫אלפי שחקנים שיחקו את המלט לאורך השנים,‬
‫או את רומאו, ואני מניח שזה "הופר" משלי,‬ ‫במקום לנסות לחקות את דייוויד הארבור.‬
‫מבזק חדשות! אווגה!‬
‫בדיוק התפרסם מאמר שבו דנו‬ ‫על קיומם של חיים מחוץ לכדור הארץ‬
‫ביקום שלנו. מטורף? אולי.‬
‫זה מטורף להיכנס לנעליים של שון אסטין‬
‫כי הערצתי אותו מאז שהייתי ילד.‬
‫אז מה שעשיתי כהכנה לדמות שלי, בוב,‬
‫הוא לצפות בעונה השנייה, לראות מה שון עושה,‬
‫אבל לא לנסות לחקות אותו,‬ ‫אלא לראות איזה מין אדם‬
‫הוא היה בהתחלה, באופן שונה,‬ ‫שיהפוך להיות כמו שון בסדרה.‬
‫- 13-14 שבועות לפתיחה‬ ‫חזרות -‬
‫קייט עובדת הרבה על התסריט, והבוקר‬
‫היא העבירה לנו תסריט חדש לגמרי.‬
‫המסע של הנרי ברור יותר.‬
‫- הנרי קריל נכנס לאט -‬
‫- זה לא אמיתי.‬ ‫אני נורמלי. אני הנרי קריל. -‬
‫- הנרי נושם עמוק, שואף את מצליף המוחות. -‬
‫זה סיפור עצוב מאוד,‬ ‫לראות את הנער הצעיר הזה נשבר‬
‫ובעיקרון הופך למפלצת הזאת.‬
‫ג'יימי קמפבל באוור עושה עבודה מדהימה‬
‫בגילום דמות הרשע הפסיכוטי הזה‬ ‫שכאילו נמצא בו עמוק בפנים,‬
‫אבל זו סדרת הטלוויזיה.‬
‫אנחנו מנסים לגלות כאן‬ ‫את הנרי קריל הרחום‬
‫שיש לו רגשות, וזה די מפתיע.‬
‫הנער הצעיר שנלחם במפלצת,‬
‫האם לתת מקום למפלצת‬ ‫או לדחות את המפלצת,‬
‫לצעירים, אני חושב שזו דמות‬ ‫שהם באמת מזדהים איתה.‬
‫הנרי! אני יודעת שאתה שם, בסדר? תחזור!‬
‫אפילו כמבוגרים,‬ ‫אנו צופים ומזהים התמודדויות‬
‫שעברנו ולפעמים עדיין סובלים מההשלכות שלהן.‬ ‫-זוכר את היום שבו נפגשנו?‬
‫למה אנחנו רואים דמוגורגון עכשיו?‬ ‫-טוב, אפשר לעצור אותך ברגע זה?‬
‫כן.‬
‫הרגע דיברתי בטלפון עם החבר'ה ו...‬
‫הכול השתנה.‬ ‫-לא.‬
‫זה פשוט יהיה... מה שנרצה שזה יהיה,‬
‫זה יהיה 80 אחוז פחות.‬
‫נוכל לעשות 80 אחוז פחות.‬
‫נוכל לספר מעט מאוד מהסיפור של...‬
‫- ספוילר -‬
‫נוכל לומר שמשהו קרה,‬
‫אבל לא נוכל באמת לגלות הרבה.‬
‫כי?‬
‫כי הם רוצים‬ ‫לשמור את החשיפה לעונה החמישית...‬
‫- ספוילר -‬
‫החשיפה של...‬ ‫-כן.‬
‫אני מודעת מאוד לזמנים,‬ ‫אבל גם... אנחנו צריכים לעשות את זה נכון.‬
‫לא מפריע לי לקבוע את הכללים.‬
‫הדבר שמעניין אותי מאוד הוא שהוא לומד‬
‫שהוא יכול להגשים פנטזיות.‬
‫אני חושבת שאתה... כלומר, אני מבינה אותך.‬
‫אני חושבת שאתה הולך על קרח מיתולוגי דק.‬
‫אני מכירה את כל החוקים.‬ ‫אני מכירה אותם כאילו נולדתי איתם.‬
‫אז כן, לפעמים אנחנו צריכים‬ ‫לשבת ולעשות להם בית ספר.‬
‫בית הספר "דברים מוזרים".‬
‫זה מדע בדיוני, חבר'ה.‬ ‫זה מדע בדיוני, לא פנטזיה.‬
‫בסדר.‬
‫- עשרה עד תשעה שבועות לפתיחה‬ ‫חזרות -‬
‫זה השבוע האחרון של החזרות,‬ ‫אז עסוקים מאוד בניהול המופע,‬
‫הקמה של הכול במקום.‬
‫בשבוע הבא נהיה סוף סוף בתיאטרון פניקס.‬
‫היי, מותק.‬
‫מחר נערוך הרצה מלאה של המופע,‬
‫ונעשה את זה מול האחים דאפר.‬
‫זה מטורף, לא?‬
‫אני לא מאמין שהאחים דאפר יהיו כאן מחר.‬
‫זה הדבר הכי מטורף!‬
‫אנחנו במרוץ נגד הזמן‬ ‫כדי להגיע לדדליין שלנו.‬
‫זה דרש הרבה עבודה, הרבה מאמץ והרבה איפוק.‬
‫לאחים דאפר אין פני פוקר.‬
‫הם לא מסתירים רגשות, אין פני פוקר.‬
‫אז קל לקרוא אותם, שזה נהדר ומגניב.‬
‫דברים שלא עובדים... שאני יודעת שלא עובדים,‬
‫רואים את זה ממש עליהם.‬ ‫רואים את זה... והם שניים.‬
‫אז יש את שניהם.‬ ‫אחד לכל עין. זה מצחיק. לתקוע אצבע בשניהם.‬
‫היי!‬
‫אלוהים, איזה צירוף מקרים!‬
‫אתם באים לכאן הרבה? אני גרה כאן!‬ ‫-טוב.‬
‫את לחוצה? את ממש לחוצה?‬
‫יש כל כך הרבה דברים שעומדים להשתנות.‬
‫רק תדעו שזה כמו טיוטה. זו רק טיוטה.‬
‫רק אגיד כמה דברים ברורים. עשינו שינויים‬
‫לאורך כל הדרך, אז את חלק מהשינויים‬
‫הכנסנו רק הבוקר.‬
‫אז מה שתראו זה מה שהגענו אליו עד עכשיו.‬
‫מי שנמצא פה לא יהיה פה באמת.‬
‫האזור הזה הוא מאחורי הקלעים,‬ ‫ואין לנו מיקרופונים על השחקנים.‬
‫ואין לנו אשליות.‬
‫ואין לנו אשליות, אז דברים מסוימים,‬
‫בלי האשליות, לא יהיו ברורים.‬ ‫הכול ברור עד כה?‬
‫מוכנים?‬
‫בוקר טוב, הוקינס, אינדיאנה!‬
‫בדיוק התפרסם מאמר‬
‫שבו דנו על קיומם‬ ‫של חיים מחוץ לכדור הארץ ביקום שלנו.‬
‫מטורף?‬
‫אולי. אבל בין זה...‬
‫חושך.‬
‫וזה הסוף.‬
‫המערכה השנייה זקוקה לארגון מחדש.‬
‫ארגון מחדש, כן.‬
‫כן. זה איטי מדי.‬
‫איטי מדי.‬
‫אני חושב ש... מה?‬
‫כן, אני יודע. גם אני חשבתי על זה.‬
‫חשבתי לעצמי, "פשוט תעשה מהר..."‬
‫לא, אני צריך לראות שמשהו קורה.‬
‫שמחריף את זה?‬
‫כן, בדיוק.‬ ‫-הבנתי.‬
‫החדשות הטובות הן שיש לנו מופע, שזה טוב.‬
‫הדבר היחיד שאני לא אוהב‬ ‫הוא שלקחתם לנו את קייט.‬
‫היינו באמצע לעבוד על עונה חמש.‬
‫זה הדבר היחיד.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אני לגמרי *** עשיתי מה שצריך לעונה חמש.‬
‫זה נכון.‬
‫תודה שדאגתם לנו.‬
‫היה תענוג לעבוד איתך.‬
‫"חלומות מתוקים עשויים מזה‬ ‫מי אני שאחלוק על זה‬
‫"אני מטייל בעולם ובשבעת הימים‬ ‫כל אדם מחפש משהו"‬
‫ביי.‬
‫נתראה בתיאטרון!‬
‫הפוך, לא?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אחרי שישה שבועות של חזרות‬ ‫בקופסה השחורה הזו, זה הפרס שלנו.‬
‫כן! אוי לא, זה שוב הוא!‬
‫עוד. זהו. זה טוב.‬
‫- תשעה עד שמונה שבועות לפתיחה‬ ‫חזרות טכניות -‬
‫ראשונים. הנה. כן.‬ ‫-אנחנו הראשונים?‬
‫כמה מגניב.‬ ‫-תעברו. תתפזרו.‬
‫זה מרגש, לא?‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מגניב מאוד, לא? זה מקסים.‬
‫כן, זה יפה.‬
‫תיאטרון פניקס ישן וחשוך‬
‫ויש בו סוג של אנרגיה מיסטית מסביב,‬
‫ו"דברים מוזרים" זה אותו הדבר.‬
‫ודמיינתי את המחזה כשנכנסתי,‬ ‫וחשבתי, "זה מתאים בדיוק."‬
‫איפה תתחבאו?‬
‫טוב, שלום לכולם.‬
‫זהו תיאטרון פניקס.‬
‫הוא נפתח על ידי נואל קאוורד,‬ ‫שהיה בהפקה הראשונה שלו כאן, "חיים פרטיים".‬
‫הוא נפתח ב-1930.‬
‫האומן הגדול היה כאן על הבמה הזו ממש.‬
‫מה שמקסים בתיאטרון הזה הוא‬ ‫שלא מסתכלים לשם למעלה.‬
‫זה ממש אינטימי.‬ ‫זה תיאטרון ממש מקסים בשבילנו.‬
‫אם תיכנסו לאולם תיאטרון במהלך חזרה טכנית,‬
‫זה ייראה כמו מרכז בקרת המשימה.‬
‫אז אנחנו בשורות הראשונות.‬
‫מכאן כולם יפעלו‬ ‫בארבעת השבועות הבאים‬
‫בחזרות הטכניות.‬
‫זה אליוט, מתכנת התאורה שלנו‬
‫בשולחן התאורה.‬
‫יש לנו את הסאונד שם מאחור.‬
‫יש לנו את מחלקת הווידאו כאן.‬
‫- הנרי בן שבע -‬
‫כאן סטיבן וג'סטין‬ ‫ישבו בארבעת השבועות הקרובים,‬
‫יעבדו עם החברה קרוב לבמה‬ ‫כך שיוכלו לעלות ולרדת במהירות.‬
‫חברת "דברים מוזרים",‬
‫נותרו פחות מ-15 דקות עד העדכון שלכם.‬
‫אנו בעצם עושים חזרות טכנית.‬
‫זו כמעט הפתיחה של המופע.‬
‫יש סצנה אחת קודם, אבל כאן‬
‫הרבה מהדמויות הראשיות מופיעות לראשונה.‬
‫טוב, עכשיו נעלה על הבמה,‬ ‫אז אני צריכה להיות בשקט.‬
‫אבל כן, כאן זה מאחורי הקלעים.‬ ‫זה ממש צפוף. צפוף מאוד.‬
‫אתה מאסטרו מוזיקלי.‬ ‫ילד פלא של גלי השידור. שימו לב!‬
‫האם זו ציפור? זה מטוס?‬ ‫לא, זה בוב "המוח" ניובי!‬
‫רגע, תודה.‬
‫אני רק עובד על הסיבוב‬ ‫תוך כדי העבודה על התאורה.‬
‫יש שילוב מוזר של התרגשות מלאת שמחה‬
‫ושעמום כואב ומייגע.‬
‫כדאי שנעשה זאת שוב אם יש לנו זמן.‬
‫- בום. יש רעש מתכת‬ ‫וענן עשן והספינה נעלמת -‬
‫- זה מתפוצץ--בום! -‬
‫לעזאזל! זה אמור להיות זיקוק, אבל...‬
‫- הוא מרים את מבטו אל המראה. -‬
‫אז היי, זה היום השלישי של החזרות הטכניות.‬
‫יש תחושה של התרגשות מטורפת ולחץ פה, נכון?‬
‫התרגשות מטורפת‬ ‫ואנחנו צריכים להמשיך ככה למשך חודש.‬
‫- רגלי עכביש בוקעות מהגב שלו. -‬
‫תסתכלי עליי!‬
‫לואי, אחי.‬
‫כן, גבר?‬
‫איזו סצנה זאת?‬
‫זה העכבישים.‬
‫מה קורה בסצנת העכבישים?‬
‫אסור לגלות, ג'י.‬ ‫-מותר.‬
‫אסור לנו.‬ ‫-מותר, לא?‬
‫לא.‬ ‫-אני חושב שכן.‬
‫זו אשליה שהיא הפתעה.‬
‫אתה לא תתקשר למשטרה.‬
‫איך יוצרים עכבישים?‬
‫יש הרבה דרכים שונות‬ ‫שאולי אפשר לקחת בחשבון.‬
‫את יותר מדי מפחדת! הפחד כבר השתרש!‬
‫הוא אוכל אותך כבר שנים!‬
‫אפשר שיהיו הרבה עכבישים.‬
‫הם יהיו על כולה ולא יבינו איך זה נעשה.‬
‫איך יוצרים את זה בצורה אמינה‬ ‫על הבמה בכל ערב, בשמונה הופעות בשבוע?‬
‫ואנחנו עדיין עובדים על זה.‬
‫עכבישים יגרמו לי למות בסוף.‬
‫אלה החיים שלי. עכבישים ודם.‬
‫יש לנו אביזרי עכבישים והם נעלמים כל הזמן.‬
‫מישהו כאן בטח אוהב עכבישים‬
‫כי בכל פעם שהנחתי עכביש, הוא נעלם.‬
‫- מרי האלידיי‬ ‫אחראית אביזרים -‬
‫- שבעה עד שישה שבועות לפתיחה‬ ‫חזרות טכניות -‬
‫"אני לא יודעת איך אתה מרגיש‬
‫"אני מרגישה הפוכה‬
‫"אני מרגישה הפוכה"‬
‫אנחנו מנסים להריץ את המערכה הראשונה‬ ‫לראשונה ברצף מלא.‬
‫- דן סמית‬ ‫מנהל במה -‬
‫עשינו חלקים קטנים.‬
‫בנינו את זה סצנה אחר סצנה‬ ‫ואז הרצנו קטעים ארוכים יותר‬
‫וקטעים עמוסים יותר,‬ ‫אבל עוד לא חיברנו הכול יחד ברצף.‬
‫"בעולם ההפוך"‬
‫יהיו מהמורות.‬
‫זו הפעם הראשונה שמחברים הכול,‬
‫ולמעשה יש לנו כמה דברים קטנים‬
‫שאנחנו עדיין מפתחים ומשפרים.‬
‫"בעולם ההפוך"‬
‫סיגריות. קפה.‬
‫תכף נריץ את המערכה הראשונה, לא?‬
‫כן? נהדר. אני מתה לראות את זה.‬
‫מה אנחנו עומדים לעשות?‬
‫אל תחשוב על זה אפילו, חתיכת *** חצוף.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-אולי זה לא טעון.‬
‫בהצלחה לך.‬ ‫-תודה.‬
‫בהצלחה.‬
‫בוקר טוב, הוקינס, אינדיאנה!‬
‫תיכון הוקינס הוא די פשוט למען האמת.‬
‫יש את הבחורות. היי, גבירותיי.‬
‫לך ת***, הנדרסון.‬
‫יש את המפסידנים, ויש את המטומטמים.‬
‫כשהיית ילדה קטנה והעכבישים הופיעו...‬
‫לא, רגע! תפסיקי להמריא!‬
‫אני אטפל בזה! בבקשה! רגע! חכי!‬
‫איפה אתה?‬
‫מה אתה רואה?‬
‫שלום, הנרי. אני ד"ר ברנר.‬
‫באתי לעזור.‬
‫וזהו. החזרה הטכנית למערכה הראשונה הושלמה.‬
‫אנחנו מוכנים?‬ ‫-תשמרו על שקט.‬
‫אני מודע לכך ש...‬
‫הדברים שנצטרך לעבור עליהם‬ ‫ייקחו בערך שעתיים, בסדר?‬
‫זה מפגש של שעתיים.‬
‫אני אנסה לעבור על כמה שאוכל.‬
‫יש דברים גדולים שאם הם לא יעבדו,‬
‫יש לנו בעיה נרטיבית.‬
‫נוכל לעמוד מול הקהל‬ ‫גם אם אין לנו את כל השריקות,‬
‫אבל לא נוכל לעמוד מול הקהל‬ ‫אם יש לנו סיפור שלא עובד.‬
‫הריק השחור לא שלם מספיק‬ ‫כדי להופיע מול קהל.‬
‫העכבישים לא שלמים כדי להופיע מול קהל.‬
‫פאטי המפחידה לא שלמה‬ ‫כדי להופיע מול קהל.‬
‫צריך לעשות הכנה טכנית למערכה השנייה,‬ ‫ויש לנו עוד שמונה חזרות למערכה הראשונה.‬
‫אנחנו חייבים להמשיך‬ ‫במערכה השנייה מהר ככל האפשר‬
‫כי ניתקל בבעיות גדולות.‬
‫גאנטרי...‬
‫זה סיוט ***.‬
‫ההצבה של מצליף המוחות.‬
‫סיוט ***.‬
‫ככל שנצטרך לחזור אחורה פחות, זה עדיף.‬
‫בסדר.‬
‫יש משהו נוסף לפני שנשחרר את כולם?‬
‫טוב, תודה לכולם. ליל כל הקדושים שמח.‬
‫ליל כל הקדושים שמח.‬ ‫-ליל כל הקדושים שמח.‬
‫מה קורה, מרי?‬
‫אנחנו מנסים לסיים את כל הנקודות שצריך.‬
‫אנחנו מנסים לא להשתגע.‬
‫אנחנו מקבלים בברכה‬ ‫את כוכבי "דברים מוזרים", המחזה.‬
‫בשבוע שעבר לא נרדמתי‬ ‫כי זה הכה בי. אני כזה...‬
‫"אלוהים, יהיה קהל בקרוב מאוד."‬
‫מי זה?‬
‫זו וירג'יניה.‬
‫היא לא נראית שמחה.‬
‫כנראה שהיא לא, למען האמת.‬
‫אפשר לשבור אותה?‬
‫את דמות חדשה. כן?‬
‫זה ממש מרגש, כן.‬
‫אני לא יודעת מה מותר לספר.‬ ‫לא רוצה לגלות יותר מדי.‬
‫היי, איך הולך?‬ ‫-מטורף.‬
‫לא ידעתי שתהיה פה היום. לא.‬ ‫-לא אמרו לך?‬
‫האם כולם ב...מצב של חרדה מאופקת עכשיו?‬
‫כן.‬ ‫-היא לא כזאת מאופקת.‬
‫בסדר. חרדה גלויה.‬ ‫-זה לא כזה מאופק.‬
‫זה על פני השטח. כן.‬ ‫-טוב.‬
‫בטוח שהמאוורר לא פועל בכיוון ההפוך?‬
‫כל העשן מגיע לאודיטוריום.‬
‫כן, זה לא עובד.‬
‫כן.‬
‫טוב, ננסה כך בינתיים‬
‫ונחזור לשפר את המצב ביום אחר.‬
‫- שישה עד חמישה שבועות לפתיחה‬ ‫חזרות טכניות -‬
‫נשאר שבוע עד ההצגה המקדימה הראשונה שלנו.‬
‫אני אדגיש דברים שחייבים להתבצע‬
‫לפני שנעלה מול הקהל.‬
‫בסדר. העכבישים לא יכולים לעלות מול קהל.‬
‫העכביש במנורת הלד רחוק מאוד.‬
‫זה בעדיפות של הצגה מקדימה ראשונה.‬
‫למה ללואי לא היה דם?‬
‫לא ראינו דם על האף שלו בשום שלב.‬
‫זה לא... זה באמת‬ ‫לא חשוב להצגה המקדימה הראשונה.‬
‫נהדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני קובעת לגבי זה, סטיבן. זה לא.‬ ‫-בסדר.‬
‫הרבה אנשים באו אליי,‬ ‫התחננו בפניי והפצירו בי‬
‫לבטל את ההצגה המקדימה הראשונה.‬
‫אני ממש נחוש לא לעשות את זה.‬
‫כי ברגע שהקהל נכנס‬
‫דמות אחרת מגיחה, בהתאם לתגובת הקהל.‬
‫כולם מביטים בי בציפייה שאקבל החלטה נכונה.‬
‫הזמן שלנו באמת אוזל עכשיו.‬
‫אני מקווה שהסצנה הזאת‬ ‫תעזור לי להבין מה קורה.‬
‫זה מה שאני עומד להראות לך.‬ ‫-כן.‬
‫כשאין מספיק זמן‬
‫ואנחנו מתקשים לספר את הסיפור,‬
‫זו חרדה בלתי נסבלת.‬
‫זה לחץ בלתי נסבל.‬
‫אתם יכולים להראות לי את ההקרנה‬ ‫ולתת לי מסגרת זמן לזה?‬
‫בסדר.‬
‫אז יש את זה, חבר'ה. צופים, כולם צופים.‬
‫זה הולך. זה הולך לשם,‬
‫ואז אתה מעלה את האור הזה ונשאר כאן, כן?‬
‫טריש, את שומעת? את לא בטון הנכון.‬
‫תעצרו.‬
‫לפני שלושה שבועות המחזה היה אחר.‬ ‫שלושה שבועות לפני זה, המחזה היה אחר.‬
‫ואני מניח שבעוד שלושה שבועות,‬ ‫יהיה לנו מחזה חדש לגמרי.‬
‫זה היה ממש מורכב‬
‫והיה ממש מאתגר והיה די מלחיץ.‬
‫רוצים לעשות זאת שוב?‬
‫כולנו מאוד עייפים, אבל... אני חייבת לומר‬
‫שבימים האחרונים המצב השתפר.‬
‫אתה תקבל עוד *** אחד גדול. זהו.‬
‫ו... עצור!‬
‫היה לנו ערב מוצלח מאוד בערב הקודם‬
‫עם השינויים המבניים. אנחנו יודעים מה זה.‬
‫כשזה עובד, יש משהו קסום.‬
‫יצרת רגע.‬
‫אנחנו יודעים שהסיפור מיוחד.‬
‫אנחנו יודעים שהדמויות מיוחדות.‬
‫אנחנו יודעים שאנשים חיכו זמן רב לדבר הזה,‬
‫אני חושב שאנשים ישתגעו.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-תודה!‬
‫- חמישה עד ארבעה שבועות לפתיחה‬ ‫הצגות מקדימות -‬
‫- תיאטרון פניקס‬ ‫דברים מוזרים: הצל הראשון -‬
‫- המופע היום יתקיים בשעה 19:30 -‬
‫כן, טוב, אנחנו כאן‬ ‫בהצגה המקדימה הראשונה שלנו.‬
‫אני מסתפר. אני... מתכונן לזה.‬
‫ניסינו לעשות לו תספורת כל השבוע,‬ ‫אבל לוח הזמנים היה כל כך צפוף.‬
‫רק בודק את עשן מצליף המוחות.‬
‫תכף נראה אם העבודה שלנו‬ ‫תעבור את הבדיקה של 1,000 מהמרים.‬
‫אני מתרגשת. אני קצת רוצה להקיא.‬
‫טוב. הדבר הכי חשוב עכשיו הוא לישון.‬
‫היום ההצגה המקדימה הראשונה.‬
‫- מועדון המפסידנים‬ ‫תיכון הוקינס -‬
‫זה קצת מרתיע. אתה רוצה שיאהבו אותך‬
‫כי מן הסתם אנשים אוהבים מאוד‬ ‫את הגרסאות הבוגרות של הדמויות‬
‫שאנחנו מגלמים.‬
‫תמיד שואלים כשאני עובד על משהו, "זה טוב?"‬
‫ובכנות, אי אפשר לדעת עד שמגיע הקהל.‬
‫לפני ההופעה הראשונה‬ ‫של כל מופע שאני משתתף בו,‬
‫אני נוגע בכל מושב בתיאטרון‬
‫כדי לדעת איפה כל אדם בקהל ישב‬
‫כדי שאכיר את התיאטרון שלי‬ ‫ואת המקום שאני נמצא בו.‬
‫אני חייבת להזכיר לעצמי כל הזמן‬ ‫שזו רק הצגה מקדימה,‬
‫ועדיין יש לנו חודש‬ ‫לעבוד לפני הפתיחה האמיתית.‬
‫אני חושבת שזו תהיה‬ ‫הצגה מקדימה ראשונה מאתגרת למדי.‬
‫לא היית רוצה שאשב לידך בתיאטרון הערב‬
‫כי על כל דבר קטן שישתבש,‬
‫אני אפלוט אנרגיה שלילית סביבי.‬
‫כידוע, בהצגות מקדימות ייתכנו בעיות,‬
‫אז אולי נצטרך‬ ‫להפגין נחישות הערב, אבל נקווה שלא.‬
‫כן. קדימה. אל תוך החשכה.‬
‫אל החשכה אנו נכנסים.‬ ‫-כן.‬
‫הפוסטר. זה נראה כמו...‬
‫נכון.‬
‫זה נראה... מאוד מגניב.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-היי.‬
‫איך את מרגישה?‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫אני כאילו... אני לחוץ. אני לא יודע למה.‬
‫טוב, כי זו הסדרה שלכם.‬
‫לא. ההיבט החי של זה, זה מה שמלחיץ אותי.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אנחנו עדיין בחזרות. עכשיו.‬ ‫-עכשיו?‬
‫איך הולך?‬ ‫-טוב.‬
‫אני מודד לה דופק‬ ‫כדי לראות עד כמה היא לחוצה.‬
‫זה גבוה.‬ ‫-זה גבוה?‬
‫את על 108 פעימות לדקה.‬
‫מה... כמה אמור להיות?‬
‫זה לא שצריך לקחת אותך לחדר המיון,‬
‫אבל זה לא נהדר.‬
‫למקומות הראשונים.‬
‫תעלו במדרגות מימין. תיהנו מהמופע.‬
‫מאיפה באתן?‬ ‫-צרפת.‬
‫רק בשביל המופע?‬ ‫-כן.‬
‫מתרגש מאוד.‬ ‫-מתרגש מאוד.‬
‫זה יום ההולדת שלו, אז באנו.‬ ‫-ושלו.‬
‫אנחנו תאומים.‬ ‫-כן...‬
‫אני מתרגש לגלות משהו על עונה חמש.‬
‫אנחנו כל כך מתרגשות.‬ ‫-ממש.‬
‫היינו אובססיביות לזה בביה"ס.‬ ‫-ממש.‬
‫לא ממש יודעות למה לצפות,‬
‫אז נחזיק אצבעות שמצפה לנו מופע טוב.‬
‫כן, אני ממש מתרגש.‬ ‫אני מוכן. אני לא יכול לחכות.‬
‫ספר לי על זה.‬
‫סצנות ברנר ה*** במערכה השנייה.‬
‫ממש!‬
‫התיק הבא מסווג.‬
‫טוב, סיימנו את ההצגה המקדימה,‬
‫ואני חושבת שזו הייתה בדיקת מציאות.‬
‫זה היה מלחיץ.‬ ‫באמת כססתי ציפורניים עד זוב דם.‬
‫אני חושב שלמדנו מזה על הכול.‬
‫ממה הם פחדו, ממה הם התלהבו,‬
‫ממה הם רצו לראות עוד, מה הם רצו פחות.‬
‫אנחנו צריכים להוריד די הרבה.‬ ‫-כן.‬
‫וליצור מבנה חדש. ו...‬
‫כן, נצטרך להריץ את מה שעשינו, בהחלט.‬
‫אני צריכה לחתוך 20 דקות,‬
‫וזה פרק זמן די משמעותי.‬
‫בסדר.‬
‫איך האחים דאפר מרגישים‬ ‫לגבי התהליך המתמשך?‬
‫והאם סוף המערכה הראשונה דרמטי מספיק?‬
‫סליחה, יש לי עוד שאלה אחת,‬ ‫בלי הקטע של ברנר?‬
‫כאילו זה... זה פשוט מרגיש...‬
‫אני יודעת. אני... אני יודעת.‬ ‫נלחמתי נגד זה.‬
‫"אני אוהב לחשוב שיש מישהו בחוץ..."‬
‫איך אמרת? "אני אוהב..."‬ ‫-"אני אוהב לחשוב שיש מישהו..."‬
‫"לכולם", נכון?‬ ‫-"לכולם."‬
‫אני חושבת שבתסריט‬ ‫זה "מישהו שם בחוץ, לכולם".‬
‫"יש מישהו שם בחוץ..."‬
‫למרות שכולנו מותשים, אנחנו עדיין ממשיכים.‬
‫אתה יודע? כולם עדיין נותנים את הכול.‬
‫אתה באמת נס, הנרי.‬
‫- הצגה מקדימה שנייה -‬
‫היי! צאו עם זה לרחוב!‬
‫אתה יודע מה? שתוק, דון!‬ ‫תן לאוהבים לאהוב! אלוהים!‬
‫מקווה שאת מרגישה טוב.‬
‫הוא ניסה להרוג אותה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫- סיפור חדש בהופעה חיה על הבמה -‬
‫אפשר לחכות?‬
‫כרגע אין שמונה מופעים בשבוע.‬
‫למעשה בימי שני ושלישי אין מופעים,‬
‫אבל אנחנו עדיין בחזרות כל היום.‬
‫יש לי חדשות מרגשות מאוד בשבילך היום.‬
‫קדימה.‬
‫כולם מיוחדים.‬
‫המערכה השנייה ארוכה‬ ‫והיא מרגישה ארוכה ודי משעממת.‬
‫אני שונא במיוחד שעמום בתיאטרון.‬
‫כשהתיאטרון נהדר, זה הדבר הכי מרגש‬
‫שראית בחיים.‬
‫כשהתיאטרון לא משהו, זה ממש נורא.‬
‫אני צריך לראות כמה זמן זה.‬
‫אתה האבא במשפחה הזאת...‬ ‫-לא. אני לא חושב שכדאי שתעשה את זה.‬
‫אמרתי שזה רק משפחה.‬ ‫-ידעת על הלילה ההוא?‬
‫כבר אמרתי לך שאנחנו משפחה.‬
‫אני?‬ ‫-תמשיכו.‬
‫כבר אמרתי לך שאנחנו משפחה!‬ ‫-אני מתקשרת למשטרה.‬
‫רק רגע.‬ ‫-קדימה. תגידי לאבי שהוא נלחם כמו ילדה.‬
‫מביך!‬
‫סליחה, את צודקת. זה לא הוגן כלפי הבנות.‬
‫חזרנו על קצת מהמערכה הראשונה,‬
‫שינינו את סדר השורות‬ ‫אז יש שתי סצנות שמתמלגות לאחת.‬
‫מתמלגות? יש מילה כזאת?‬
‫מתמזגות לאחת, במקום שתי סצנות נפרדות.‬
‫- תיאטרון פניקס‬ ‫דלת הבמה -‬
‫הצגה מקדימה רביעית? הצגה מקדימה חמישית?‬
‫שישית?‬
‫הצגה מקדימה חמישית או שישית.‬
‫סופרים לאחור. הכול מוכן!‬
‫- הצגה מקדימה שביעית -‬
‫אין כאב גדול יותר‬ ‫מאשר לראות את הילד שלך סובל.‬
‫יש סימנים ברורים מאוד כשהקהל איבד עניין,‬
‫ואני קוראת לזה רגעי השיעול,‬
‫ואפשר ממש לשמוע בצד השני של האולם...‬
‫הם לא מודעים לזה,‬ ‫אבל אז אתה יודע שהקהל כבר לא איתך,‬
‫כשאתה מקבל מקהלה של שיעולים.‬
‫אני תמיד...‬
‫אתה רק מחכה לקידות.‬
‫נקוד קידות.‬
‫מה השעה?‬
‫כנראה קרוב ל-11.‬
‫- שלושה שבועות עד שבועיים לפתיחה‬ ‫הצגות מקדימות -‬
‫אל תדאגי.‬
‫אז את אומרת, "אני מפחדת".‬ ‫אתה אומר, "אל תדאגי, יהיה בסדר."‬
‫מה היה הסימן שוב, סליחה?‬ ‫"מי?". מה יש לפני זה?‬
‫"מי?" אבל השורה הקודמת היא‬ ‫"אחד מכם חוזר בשבילי. מי?"‬
‫סליחה, ג'י. לא את זה.‬
‫חכה רגע. עצור. מצלמת ריגול.‬
‫זה היום הכי קשה שהיה לי בבניין הזה.‬
‫בסדר.‬ ‫-מההתחלה, הייתי אומר.‬
‫זו תחושה *** מוזרה.‬
‫זה מוזר.‬ ‫-לא הייתי פה בשני ובשלישי.‬
‫בסדר.‬ ‫-והאנשים שהיו כאן היו כזה...‬
‫אז עכשיו נכנסת והכול קצת לא רגוע.‬
‫קצת לא רגוע. אני לא ממש...‬ ‫כל מי שכיוונתי אליו מצלמה,‬
‫הרגשתי שזה לא מתאים.‬ ‫-כן.‬
‫וכולם משדרים לי "בבקשה, *** מפה."‬
‫כן, היו הרבה שינויים.‬
‫כולם מרגישים כזה‬ ‫"אלוהים, אני אצליח לזכור את זה?"‬
‫הכניסות השתנו.‬
‫זמני ההחלפה המהירים השתנו.‬
‫זמני חילופי הסצנות השתנו.‬
‫השורות השתנו.‬
‫רעיונות של סצנות שלמות נמחקו.‬
‫רעיונות חדשים לגמרי נבנו ביומיים.‬
‫שינויים שנכנסו לתוקף אתמול, אפילו בערב,‬
‫ייכנסו למופע הערב.‬
‫לאלה נכתבו עכשיו סצנות שלמות חדשות.‬
‫רעיונות חדשים לגמרי שניתנו לה.‬
‫והיה לה זמן מוגבל מאוד ללמוד אותם.‬
‫לא! הקרב שמתרחש,‬ ‫אני יכולה לעזור לך להילחם בזה!‬
‫- הצגה מקדימה מס' 12 -‬
‫הכול משתנה כל הזמן.‬
‫לפעמים יש הרבה לעכל‬
‫ופשוט מרגישים את כל הלחץ.‬
‫אני לא חלש!‬
‫שקט, בבקשה. אנחנו מריצים רצף על הבמה.‬
‫אני אוהב את השפתון שלך.‬
‫כלומר, מכל הדברים‬ ‫המוזרים והמטופשים שאפשר לומר, הנרי.‬
‫טוב, מה קרה?‬
‫שנוותר על זה הערב?‬
‫אנחנו די קרובים לוותר על זה.‬
‫אין זמן.‬ ‫-בואו נוותר על זה.‬
‫אני מתנצל שלא הצלחתי.‬
‫לא, אין לך על מה להתנצל.‬
‫לא נתנו לך מספיק זמן. אל תדאג.‬
‫הרגשתי כאילו אומרים לי "תעשה את זה מייד."‬
‫כשכולם באולם, אני פשוט צריך עוד זמן.‬
‫"קדימה, קוף הופעות. לך על זה."‬
‫כן. אני לא ממש מרוצה ממה שעשיתי עכשיו.‬
‫אני חושב שאני צריך זמן עם טריש‬ ‫כי אני רוצה שיהיה טוב.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא הפריע לי.‬
‫- שמונה עד שבעה ימים -‬
‫- הצגה מקדימה מס' 14 -‬
‫עכבישים? מה...‬
‫לא יכולת אפילו לצרוח...‬
‫לא ראיתי שום עכבישים מהמקום שבו ישבתי.‬
‫ישבת מאחור.‬
‫מאחור, לא ראיתי בכלל.‬
‫אני רוצה לראות עוד עכבישים.‬
‫אל תהיה עדין מדי.‬
‫אז לא ממש קיבלנו משוב לגבי למה שמצופה.‬
‫פשוט הגיע הזמן, נכון?‬
‫- הצגה מקדימה מס' 15 -‬
‫אפשר להגיד משהו?‬
‫סופות הטורנדו, או איך שלא נקרא להן,‬ ‫בתחילת המערכה השנייה, לא עובדות.‬
‫אני אומר שנוריד אותן.‬
‫- הצגה מקדימה מס' 16 -‬
‫את מה מורידים?‬
‫דברים של בית חולים.‬
‫דברים של... מקומות פתוחים.‬
‫- הצגה מקדימה מס' 17 -‬
‫איבדתי אותך!‬
‫זירת הקרב עכשיו השתנתה לחלוטין.‬
‫אני חושבת שזה ארוך יותר עכשיו.‬ ‫וזה ישתנה שוב.‬
‫אז סטיבן וג'סטין יראו את זה בשידור חי‬ ‫מול קהל של מבקרים.‬
‫כן. נראה שכן.‬
‫זה נשמע מפחיד לחלוטין.‬
‫למה אף אחד לא דואג לעכבישים ה*** האלה?‬
‫ג'ימי, אנו מודאגים כי העכבישים לא עובדים.‬
‫כן, אני יודע. אני...‬
‫מי יהיה על זה?‬
‫תן לי לראות.‬
‫ג'י, אני לא רוצה שתצלם עכשיו.‬ ‫-בסדר, חבר.‬
‫נצטרך להתקשר אחר כך לגבי זה.‬
‫אבל אולי יש לנו קצת?‬ ‫-מה שלומנו?‬
‫אולי נוריד את כל העכבישים חוץ מזה.‬
‫את כולם?‬ ‫-אולי.‬
‫באמת?‬
‫בתסריט החדש של קייט‬ ‫אין עכבישים חוץ מזה.‬
‫בסדר.‬
‫כרגע. אבל זה בגלל שהיא אומרת‬
‫שהיא לא יכולה לראות ששני העכבישים מטפסים.‬
‫אז היא פשוט התייאשה.‬
‫וזה לא קשור אליכם. זה פשוט...‬
‫אז היא שכתבה את הסצנה‬ ‫כך שלא צריך את זה.‬
‫טוב, זה לא טוב, כי זה...‬ ‫אבל אני מבין את התסכול שלה.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אבל נראה.‬ ‫-בסדר.‬
‫לפעמים אפקטים לא עובדים.‬
‫אנחנו... מסיבות שונות,‬
‫יש הרבה רגעים במהלך המופע‬
‫שנאלצנו להיפרד מהם.‬
‫במקרים מסוימים זה קשה מאוד כי עבדנו עליהם‬
‫חודשים על גבי חודשים.‬
‫כן, אתה יודע, צריך להיות די חסר רחמים‬
‫כדי... לספר את הסיפור בדרך הטובה ביותר.‬
‫- יומיים עד יום אחד‬ ‫לערב הפתיחה -‬
‫היום המופע סגור.‬
‫אי אפשר להכניס עוד שינויים עכשיו.‬
‫בדרך כלל מקפיאים את העבודה קצת קודם‬
‫ויש כמה ימים להתרגל,‬ ‫אבל אני חושבת שבהתחשב בתהליך,‬
‫כן, לקחנו את זה...‬
‫כן. עד הקצה.‬ ‫-ממש עד הקצה.‬
‫גרי הזכיר לי שהוא באולם הזה‬
‫מאז אוגוסט, ולכן הוא נראה כל כך שמח.‬
‫אני מאושר שמקפיאים את המופע.‬
‫הנרי, תקשיב לקול שלי. אני כאן.‬
‫הדבר היחיד, "הנרי‬ ‫הדבר היחיד שעוצר אותך,‬
‫"היא ממש כאן."‬
‫המופע החדש הוא ממש... הוא פגז.‬
‫אתה יודע? מגיעים למערכה השנייה‬ ‫וזה פשוט... וזה היה כזה...‬
‫- הצגה מקדימה מס' 20 -‬
‫אנחנו עוצרים.‬ ‫-אנחנו עוצרים.‬
‫סליחה.‬
‫איך היה המופע?‬
‫זה היה בסדר.‬
‫- אבי פרוקטר‬ ‫עוזרת מנהל במה -‬
‫זה היה... מעניין.‬
‫הבעיה העיקרית היא הבובה השבירה, וירג'יניה,‬
‫שאוהבת להישבר מוקדם מדי‬ ‫מסיבות שאיננו מבינים.‬
‫הבובה אמורה לעשות‬ ‫את מה שווירג'יניה עושה בסדרה,‬
‫לעוף באוויר ואז כל העצמות שלה נשברות.‬
‫אבל כרגע היא אוהבת‬ ‫להישבר כשהיא יושבת בכיסא.‬
‫מה נעשה? רק שנדע...‬ ‫במקרה שלא נוכל למצוא את זה...‬
‫נצטרך להחליף סוללה וננסה...‬
‫לזמן ארוך יותר... ונראה.‬ ‫-נמשיך עם מה שיש.‬
‫אי אפשר לבטל את המופע.‬ ‫-לא.‬
‫אולי נוכל להכניס...‬
‫נוכל להוציא אתכם להתנצל בפני כולם.‬
‫אולי באופן אישי? כל מושב בנפרד.‬
‫בשבילך, כן.‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫יש לנו פתיחה ענקית‬ ‫וכל אמריקה מגיעה במיוחד.‬
‫מה נעשה?‬
‫- 10-11 שעות -‬
‫בוקר טוב, חבר.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אני מניח שלא תרצה לומר‬ ‫שזה השקט שלפני הסערה, נכון?‬
‫אפשר לומר.‬
‫אני כאן.‬
‫טוב, השקט שלפני הסערה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫בדיוק כשהתחלתי לשנות.‬
‫יש כאן די הרבה פרחים, לא?‬
‫כן. טונות של פרחים.‬
‫חלקם בלי שמות.‬
‫זה מאוד עוזר.‬
‫לכן הקדמתי בשעתיים.‬
‫כריס.‬
‫היי.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אני אעקוב אחרייך רק לרגע, אם זה בסדר.‬
‫בסדר. עם כל התיקים שלי.‬
‫אלוהים.‬
‫ההנאות שיש בתיאטרון החי.‬
‫אנחנו די עייפים.‬
‫ישנתי באזור שמעל השורות הראשונות‬ ‫לפני כמה ימים,‬
‫ואחד הבחורים ששואב את הרצפה‬
‫ניגש אליי, נתן לי דחיפה והעיר אותי ואמר,‬ ‫"את בסדר?" ואמרתי "זה בסדר. אני עובדת פה."‬
‫והוא כזה "כן, אבל, כאילו, את בסדר?"‬
‫ואני אמרתי, "עזוב.‬
‫"פשוט תשאב סביבי".‬
‫- שש שעות -‬
‫- חמש שעות -‬
‫כרטיסים.‬
‫אלוהים, יש כל כך הרבה לעשות, ג'י.‬
‫אני באמת לא יודע‬ ‫אם יש לי מספיק זמן לעשות הכול.‬
‫היי, יקירי.‬
‫שלום, יקירתי.‬
‫אנחנו פשוט... סתם מתרוצצים. יש הרבה לעשות.‬
‫שלום, לואי.‬ ‫-היי, גבר.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫יש לך מידע לגבי מישהו שיגיע הערב?‬
‫ניסיתי קצת להתנתק מזה.‬
‫שמעתי לחישות של כמה אנשים.‬
‫מהסדרה, מת'יו מודין כאן ודייוויד הארבור.‬
‫אבל אני מנסה פשוט‬ ‫להתייחס לכל הקהל באותו אופן.‬
‫ואני מנסה לא לחשוב הרבה‬ ‫על מי שבא, כי זה מלחיץ אותי.‬
‫מי זה?‬
‫זו חליפה יפהפייה, גרי.‬
‫*** מפה, ג'י.‬
‫- שלוש שעות -‬
‫- שעתיים -‬
‫המופע אתמול בערב היה מדהים.‬
‫ובטח הרגשתם זאת.‬
‫תמשיכו כך הערב ובמהלך סוף השבוע.‬
‫אל תשכחו שיש‬ ‫עוד עיתונאים שמגיעים, לצערי, מחר.‬
‫ומחרתיים.‬
‫אז תשמרו על הריכוז.‬
‫הערב, זה הערב שלנו.‬
‫חלקנו כאן כבר חודשים ואפילו שנים.‬
‫כל העבודה הקשה,‬
‫כל השינויים...‬
‫זה היה שווה את זה.‬
‫זו יצירה יוצאת דופן, ואני הכי גאה בעולם.‬
‫ואם מישהו לחוץ, אל תדאגו‬
‫כי לי יש בחילה.‬
‫אז אני אקח עליי הכול בשבילכם.‬
‫ושיהיה לכם ערב נפלא.‬
‫וכשהביקורות ידברו על הבימוי הגרוע‬
‫של סטיב וג'סטין,‬ ‫זה לא אומר שתעשו מה שתרצו.‬
‫- שעה -‬
‫"היי‬
‫"אני לא יודעת איך אתה מרגיש‬
‫"אני מרגישה הפוכה‬
‫"אני לא יודעת איך אתה מרגיש‬
‫"אני מרגישה הפוכה‬
‫"בעולם ההפוך‬
‫"בעולם ההפוך"‬
‫אנחנו מתרגשים מאוד.‬
‫כלומר, ראינו הצגה מקדימה,‬ ‫אני מניח שזה היה לפני חודש בערך.‬
‫והם עבדו על זה עוד חודש נוסף,‬
‫אז אנחנו מתרגשים מאוד לראות את זה עכשיו.‬
‫תראו את זה.‬ ‫-לא. תראו. כמו מנתח ***.‬
‫זה הערב הגדול. אנחנו מתרגשים מאוד!‬
‫המופע עומד להתחיל.‬
‫- האולם מלא -‬
‫זה דור חדש לגמרי של מבקרים שמגיעים,‬
‫והכול נועד למשוך את הצופה.‬
‫או שאתה אוהב או שאתה שונא,‬ ‫נותן כוכב אחד או חמישה.‬
‫זה לא יכול להיות באמצע.‬
‫אם לא נקבל ביקורות טובות, מה קורה?‬
‫הרגע לפני שהמסך עולה‬
‫הוא הרגע המרגש ביותר שיש בחיים.‬
‫זה כל כך חסר יציבות.‬
‫זה כל כך מסוכן.‬
‫זה כל כך מפחיד.‬
‫בהצלחה, חמודה.‬
‫תודה.‬
‫- ניסוי פילדלפיה -‬
‫התיק הבא מסווג לדרג בכיר...‬
‫זה מטורף, בנאדם!‬
‫אנחנו עולים בקרוב.‬
‫- פרק ראשון‬ ‫הנערה משום מקום -‬
‫ג'י, אני רק מזהיר אותך.‬ ‫נהיה פה ממש צפוף בקטע הזה, אז...‬
‫אופס, סליחה!‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫עשית את זה לא נכון.‬
‫כפתרת אותם לא נכון.‬
‫הם ידידותיים מאוד.‬ ‫כן, אבל הם מבקרים, מותק.‬
‫אלוהים! אבא! בחיי! העיניים שלו!‬
‫אלוהים!‬
‫מישהו יודע איפה... לא כאן? לא?‬
‫לעזאזל. זה בחדר שלי!‬
‫איך זה היה?‬
‫מה ראית שם, הנרי? איך הרגשת?‬
‫זהו זה. תראה לי. תמשיך!‬
‫תמשיך! אתה כל כך קרוב!‬
‫כשיש שם אלף אנשים...‬
‫ויש באולם דממה מוחלטת...‬
‫זה הצליל הכי טוב שיש.‬
‫כי אז אתה יודע שהם לגמרי איתך.‬
‫ואני אמרתי לך! אמרתי לך שאני לא נורמלי.‬
‫אז מה אתה?‬
‫אלוהים!‬
‫זה כאן, נכון?‬
‫זה קורה! זה קורה עכשיו!‬
‫הדבר היחיד שעומד בדרכך.‬
‫קח אותה!‬
‫הנרי! לא! אל תקשיב למה שהוא אומר!‬
‫אתה לא חייב לעשות מה שהוא אומר!‬
‫בוא הנה! חתיכת אלוף!‬
‫כרגיל.‬
‫איזה כיף.‬
‫זה היה כזה טוב!‬
‫כל הכבוד, אחי. ממש טוב.‬
‫זה שלך עכשיו.‬ ‫-*** עשינו את זה.‬
‫אתה *** עשית את זה. בוא נלך.‬
‫כל הכבוד, אייזק.‬
‫כל הכבוד לכולם!‬
‫כל הכבוד...‬
‫טוב.‬
‫טרפרי!‬ ‫-מה? היי.‬
‫טוב, למטה. רד למטה.‬
‫יהיה לך ממש משעמם עכשיו.‬
‫כן.‬
‫מדהים! לא ייאמן!‬
‫אני בוכה בלי הפסקה!‬ ‫-היא רק בוכה!‬
‫אלוהים, אנחנו מאוהבות בהנרי עכשיו!‬
‫ההפקה, התמונות והאפקטים המיוחדים‬
‫הם מדהימים לגמרי.‬
‫זה משהו שמעולם לא ראיתי.‬ ‫זה לגמרי ברמה אחרת.‬
‫אני מרגישה שהרגע יצאנו מעולם אחר לגמרי‬
‫ונסענו ברכבת הרים.‬
‫אנחנו עדיין בהתרגשות. היה ***. זה... סליחה.‬
‫אנחנו עדיין בהתרגשות. היה מטורף. היה...‬
‫הייתה אנרגיה מטורפת.‬
‫השבירה של וירג'יניה קריל, לא עבדה עד כה,‬
‫אז העובדה שזה עבד בצורה מושלמת‬ ‫ותגובת הקהל לזה...‬
‫היו מחיאות כפיים.‬
‫זה הרגע שבו הכי שמחתי בכל המחזה.‬
‫רק לראות את הזרועות שלה‬ ‫נשברות בצורה מושלמת.‬
‫רוס ואני אוהבים לראות איברים נשברים.‬
‫מה אני אגיד?‬ ‫-ברור.‬
‫איך הרגשת כשקדת בסוף?‬
‫אחי! הקהל הזה השתולל.‬
‫השתולל! בקטע טוב.‬
‫כן. המקום הנכון. איפה שאני אמור להיות.‬
‫בחור בר מזל.‬
‫זר הפרחים המפואר ביותר.‬
‫כדאי שתקראי את הכרטיס.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים!‬
‫זה מווינונה ריידר!‬
‫זה כל כך מתוק.‬
‫אלוהים. כל כך מגניב לפגוש אותך.‬
‫אתה כוכב. אתה כוכב אמיתי.‬
‫זה מחמיא מאוד.‬
‫אתה מדהים.‬
‫היי, גבר. נעים להכיר.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬ ‫-באמת?‬
‫ברכותיי.‬
‫זה הכובע המקורי מהסדרה.‬ ‫-אתה צוחק?‬
‫מהעונה הראשונה. זה היחיד שקיים.‬
‫זה *** מדהים.‬
‫תודה רבה.‬
‫יש לך *** פאה!‬
‫כן.‬
‫אני יודע. כן. היי.‬ ‫-ברכותיי.‬
‫תודה רבה. מדהים לפגוש אותך.‬
‫אפשר לעשות סלפי?‬ ‫-היי.‬
‫ברכותיי, חבר'ה. כן.‬ ‫-תודה.‬
‫זה כל כך הגיוני.‬
‫הלך ממש טוב.‬
‫לא יכולנו לבקש תגובה טובה יותר מהקהל.‬
‫ופשוט יש חשמל באוויר כרגע,‬
‫וכך היה על הבמה.‬
‫וזה פשוט... לא מרגיש אמיתי.‬
‫אני לא חושבת שעלינו להיות כאן יותר.‬ ‫-נלך.‬
‫בואי נלך. נרד למטה.‬
‫חלק מהביקורות הגיעו.‬
‫חמישה כוכבים מעיתון "הטלגרף".‬
‫"אירוע השנה בווסט אנד."‬
‫אין דירוג גבוה יותר מחמישה כוכבים,‬ ‫ונדיר שנותנים חמישה.‬
‫ואז חמישה כוכבים מ"הגרדיאן".‬
‫"מופע עוצר נשימה."‬
‫ואני יודעת שביקורת‬ ‫ה"דיילי מייל" תהיה מעולה,‬
‫ושל "האינדפנדנט" מעולה.‬
‫יהיה ממש טוב.‬
‫מדהים. ברכותיי.‬ ‫-בטווח הארוך. כן.‬
‫כן. סוניה גאונה.‬
‫ופרס אוליבייה מוענק ל...‬
‫"דברים מוזרים"!‬
‫אני רק רוצה להודות לקהילת התיאטרון‬
‫על קבלת המיתולוגיה של "דברים מוזרים".‬
‫- תיאטרון המרקיז -‬
‫אני רוצה להודות לאחים דאפר‬ ‫שלקחו את הסיכון עם משוגעת כמוני.‬
‫אני רוצה להודות למעריצים‬ ‫על היותם משוגעים ועל החיבור שלהם אלינו.‬
‫ולבעלי ולחמותי ולהורים שלי,‬
‫אני מודה לכם. תודה רבה!‬
‫פריקוול של "דברים מוזרים" בדרך לברודוויי.‬
‫ברודוויי יוצאת לטיול‬ ‫לעולם ההפוך בהפקה חדשה.‬
‫"דברים מוזרים: הצל הראשון"‬ ‫יופיע לראשונה בברודוויי בשנה הבאה.‬
‫אני מתרגשת. אני לחוצה, אבל אני מתרגשת.‬
‫זה יהיה מטורף.‬
‫תרגום כתוביות: אביטל וינברגר‬