Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det er vår kveld i kveld.
Netflix sa i dag at de har premiere på et Stranger Things-stykke.
En gjeng med koreografer jobber nå
med å lære en demogorgon å bruke jazz-hender.
Dere får se hva verden tenker om oss, og dere vil føle på det.
- Vi kom fra Miami, Florida. - Jeg vet ikke hva jeg skal forvente.
Hvordan skal de klare dette på en scene?
EN NY FORTELLING PÅ SCENEN
Det kommer anmeldelser, så bare vær på vakt.
Damer og herrer, finn plassene. Forestillingen begynner om fem minutter.
Nervene er verst første kvelden.
Jeg liker å tro at jeg er rå,
at jeg ikke blir nervøs, men jeg tror jeg blir det.
Lykke til.
- Rock 'n roll, baby. - Ja, baby.
Ja, rock 'n roll. Det er det jeg snakker om.
Folk har prøvd å gjøre skrekk og monstre på scenen,
og det funker som oftest ikke.
Jeg har aldri vært så nervøs i hele mitt liv.
Må stikke.
SJU MÅNEDER TIDLIGERE
Er alle til stede?
Ok, klokken er seks.
Vi møtes for første gang
for Stranger Things: The First Shadow.
Det er det mest omfattende og tekniske,
og mest spennende designet jeg har sett,
og som jeg tror publikum noensinne vil få oppleve.
Så takk skal dere ha.
Jeg lar Stephen få snakke.
Takk... Du store. Takk, alle sammen.
Dette er liksom hovedbasen.
Vi har klatret opp fra Katmandu i noen måneder,
og vi må opp et fjell til, men vi har kommet et stykke på vei.
Matt og Ross, jeg prøvde å huske når vi snakket om dette for første gang.
Det var ikke så lenge etter første sesong at Netflix sa at Dadry var interessert
i å sette opp et Stranger Things-stykke. Vi sa bare: "Hva snakker du om?"
Billy Elliot og The Crown- Daldry?
Og så har du Sonia Friedman,
som har hyller stappfulle med Tony- og Olivier-priser.
Jeg vet ikke hvorfor vi sa at det ville bli en musikal av første sesong.
Stephen sa: "Nei, idioter. Det blir en ny historie."
Vi hadde idémyldring med Stephen om hva den kunne handle om.
Det var sånn The First Shadow ble til.
Det kom virkelig i gang da Kate kom på banen.
Kate er så viktig for Stranger Things.
Hun er seriens hemmelige våpen.
Men hun visste heller ingenting om teaterverden eller teaterstykker.
Men det jeg elsker med Kate, er hvor fryktløs hun er.
Jeg leste manusene og sa: "Vi kunne ikke filmet dette.
Jeg vet ikke hvordan dere skal få det til på en scene."
Men jeg gleder meg.
Jeg vil bare nok en gang takke dere for at dere betrodde historien deres til oss.
Vi skal gjøre dere stolte.
Kate, kan du si med dine egne ord hva The First Shadow er?
Ok.
Dette er...
La meg tenke meg om.
The First Shadow er et Stranger Things-stykke.
En forhistorie som foregår i 1959.
Det handler om karakterene i serien.
Hvem var Hopper før han ble en kødd? Hvem var Joyce før hun ble nevrotisk?
- Mamma. - Hva?
Og hvem var Bob før han døde?
Det er opprinnelsen til historien. Vi forklarer bakgrunnen til Henry,
også kjent som Nummer én, også kjent som Vecna.
Han møter Patty, som er søsteren til Bob Newby.
Det er en kjærlighetshistorie, og siden det er Stranger Things,
er historien overnaturlig også.
Akkurat som i serien, sjonglerer man med flere handlinger.
Det bygger seg opp til en forhåpentligvis overraskende og følelsesladd slutt.
Og det er også noen ikke så veldig diskré hint
om hva som kommer i sesong fem og videre utover.
Velkommen til dette vanvittige rommet.
Dette er en verkstedsprosess der stykket blir utviklet sammen med skuespillerne.
Det er for-øvelser. Vi samler en gjeng med skuespillere,
som kanskje ikke vil spille i stykket, og lar dem lese det for første gang,
så det ikke bare er Kate som spiller alle rollene alene på soverommet sitt.
Jeg er Justin, en av regissørene.
- Stephen, regissør. - Kate, forfatter.
- Louis, spiller Henry Creel på verkstedet. - Amma. Vet ikke hvem jeg spiller i dag.
Moren til Patty.
Skråstrek skummel mor.
- Peker du på meg? - Ja.
Jeg er G. Jeg filmer dette.
Skal vi lese gjennom manuset? Så ser vi hva vi finner på.
Jeg har spennende nytt i dag.
Vi hadde endelig et gjennombrudd med blodprøvene.
En pasient overlevde blodoverføringen.
Jeg visste ikke hva et verksted var før jeg kom.
Jeg var fornøyd med manuset.
Jeg ante ikke hvor mye mer som måtte gjøres med det.
Nå skal du få møte broren din.
Nå skal vi sitte og tenke over det.
Og så sier vi: "Hva pokker gjør vi nå?"
Og så får vi stykket på beina og begynner å gi det et forsøk.
Men må på en måte... Vi må bruke fantasien litt.
- Hallo. - Hallo.
La oss flytte stolene til side, og så skal jeg prøve å klekke ut en idé.
- Greit. - Jeg er usikker på denne ideen, forresten.
Å nei?
Begynn å synge, bare forsiktig, så vi vet at det er på radioen.
- Er det i rommet eller i øret mitt? - I rommet.
Han henter Henry ut av... Et sted på laboratoriet, ikke sant?
Et sted i forgrunnen.
Første gang er alt et kaos, og det ser vanvittig ut.
Du tror ikke at du har gjort noe riktig.
Det høres teit ut. Det ser teit ut.
Dette er ikke et stykke. Hva enn det er, hater jeg det.
Og så kommer Stephen og Justin, disse gale vitenskapsmennene,
og gjør sine magiske triks.
Har noen sett hatten min?
Harmonisert bielyd.
Biene letter etter honning.
De er gale, bare på den beste måten.
Ja. Vi kan ha flere ting her.
Eller her borte.
Jeg kan gjøre noe artig med dette i slutten av scenen.
- Dette er spillet. Klar? - Dette her?
Ikke rør.
Alle skal ta med stolene sine.
Lure hekser i en busk.
Det er kaotisk.
Men jeg elsker kaos.
Den lille tingen sier "pip".
- Hvorfor har jeg katten? - For å drepe den.
Du kommer hit og dreper den etterpå.
Stephen er nærmest et overmenneske.
En viktig replikk er: "Jeg skal ikke skade deg."
Stopp. Du går rundt bak skapet, inn den veien.
Og så må du løpe for å holde tritt.
Øver vi på dette nå?
Ny scene 14.
Du trenger ikke så mye. Bare litt.
Denne scenen skal endres litt.
Hvem sier hvilken replikk igjen?
Jeg har det for travelt til å tenke på presset.
Jeg ser ikke forbi fingertuppene.
- Går det bra? - Jeg tror det er sabla bra.
Det virket bra. Jeg tror vi er ferdige.
Og det er noe på slutten av det.
Bra jobba, folkens.
- Bra. - Tilbake om 25...
Alle er stresset fordi det aldri er noe tid.
Det er ikke nok tid.
Klokken 19 den 14. desember vil teppet gå opp.
Akkurat nå er vi på verkstedet og prøver å finne ut av scenespråket.
Kate bearbeider manuset, så vi finpusser bare på alt.
Det er enda mer komplisert fordi vi også er midt i castingen.
Da kan de faktiske skuespillerne være med på øvelsene.
Vi har seks uker sammen til å utforske stykket.
Videre skal hele kompaniet inn i teatret for det vi kaller tekniske øvelser.
Det er da alt begynner å få fotfeste.
Illusjonene, musikken, kostymene, settet, automatiseringen, alt sammen.
Det er en veldig stressende periode.
Etter fire uker med tekniske øvelser
vil publikum få komme på forhåndsvisninger.
Det er en forståelse om at det er et pågående arbeid.
Det kan vel så godt endre seg og gå galt.
Etter fire uker med forhåndsvisninger åpner vi forestillingen.
Og da kommer anmeldelsene.
Kan være vi åpner i London og legger ned ti dager senere
fordi ingen vil komme. Det kan hende.
Det er veldig masse å gjøre.
Vi ligger bak med design, både med tanke på teatret,
og med spesialeffekter. Det er største bekymring.
Kan jeg spørre noe om manuset?
- Kate, du skriver om hver eneste dag. - Jepp.
Vi må bare ha kontroll på det, for jeg må sende det til Netflix,
for de har ikke sett et utkast på evigheter.
TV og teater er to helt ulike medier,
og jeg blir bombardert med den virkeligheten hver dag.
Vi forfattere spøker om
at hver nye scene i et Stranger Things-manus
begynner med "joom".
Det var uvurderlig!
Eller "zoom".
Bildekk som skrenser.
Og det ender med folk som utveksler blikk.
Nancy og Jonathan utveksler blikk.
Og du kan ikke gjøre noe av det på en scene.
Man kan ikke ta nærbilder eller vise montasjer eller redigere frem og tilbake.
Tre, to, én. Gå.
Ikke verst.
1,8. Vi høvlet av 0,2 sekunder. Det er ikke dumt.
Det er mye press, for det forventes veldig mye av oss.
Det er Stranger Things, og vi må levere noe utrolig.
Det er utfordringen vår. Vi må prøve å gjenskape
effektene man ser i serien, direkte på scenen, åtte ganger i uken.
Vi samarbeider med rekvisitt- og spesialeffekt-firmaer.
Vi har designet visse ting
og bedt firmaene om å skape 3D-effekter som vi kan bruke
i en verden blandet med lys og video.
Det blir et åpent sår, og så kommer det ut edderkoppbein.
Med Harry Potter tøyde vi
grensene for det som hadde blitt gjort på en scene.
Både Jamie og jeg trodde at vi aldri ville få gjøre dette igjen.
Plutselig jobber vi med Stranger Things.
Hvilken illusjon skal dette bli?
Poenget i historien er at det er et eksperiment på gang,
Philadelphia-eksperimentet.
Skipet USS Eldridge forsvinner og hopper til en annen dimensjon.
METALLSKRIK SKIP FORSVINNER
Det er nesten som et nærbilde på film.
Vi er med dem på broen, og hele broen, inkludert mannskapet, forsvinner.
Vær klar, alle sammen. Nå...
Det er én ting å få noe til å forsvinne. Det er noe annet i denne farten.
Ok. Og tre, to én. Gå.
- Var det to sekunder? - Ok.
Og den store avsløringen etter det er at vi får skipet til å dukke opp igjen,
forhåpentligvis i en annen dimensjon. Det er neste fase.
22 - 21 UKER TIL PREMIERE VERKSTEDER
Hva skjer i aulaen?
Et av de viktigste spørsmålene er hva vi gjør med aulaen, for vi...
Stranger Things er min største utfordring til dags dato.
Den typen skrekk, thriller og sci-fi
har ikke blitt gjort i teater før.
Jeg er redd kritikerne som kommer ikke vil ha peiling på Stranger Things,
samtidig som at vi må leve opp til forventningene til fansen,
som kommer for å få seg en Stranger Things-opplevelse.
Det er en ganske vanskelig nøtt å knekke.
Nå har vi... Dere har... Har dere...
Vi trenger nye sider.
Har vi nye sider?
Om det står scene 17 først, så bare ignorer det og gå til scene 18.
Takk.
Jeg har skrevet om dette stykket 100 000 ganger.
Fra begynnelse til slutt, kanskje 25 eller 35 ganger.
Jeg vet ikke. Det er et levende vesen.
Ikke rør meg! Kom deg vekk!
Greit. Det var dem.
Vi må finne ut hva vi gjør med Henry.
Jeg ville se om han kunne si noe der, så han får oppmerksomheten igjen.
Det er en ufattelig stor utfordring å sette en gutt på scenen, Henry,
som til slutt blir en seriemorder...
...og at vi skal bry oss om ham.
Du blør! Henry, la meg hjelpe deg.
Det er derfor stykket har blitt skrevet om igjen og igjen.
Denne historien betyr så mye for meg.
Jeg var en skikkelig dyster tenåring,
og livet mitt kunne blitt så annerledes.
Jeg er desperat etter å gjøre det riktig.
Jeg tror vi får det til. Jeg tror vi er på vei.
Jeg hadde strevd i Hollywood i rundt ti år.
Jeg jobbet i en saftis-butikk.
Jeg skrev, og jeg serverte saftis på overdådlige barnebursdager.
Jeg var bare lei, og jeg skulle flytte hjem til Alaska.
Duffer-brødrene ringte og tok med med i produksjonen.
Først og fremst er de geniale historiefortellere,
geniale narrativskapere, og jeg savner dem.
Ikke si til dem at jeg sa det,
men jeg savner dem og de utrolige hjernene deres.
Å ja.
VERKSTEDENE NÆRMER SEG SLUTTEN, OG CASTINGPROSESSEN MÅ RUNDES AV.
Vi har tildelt rollen som Patty, en av hovedkarakterene.
Jeg er så glad for å være her.
Dette er min første profesjonelle teaterjobb, og så er det Stranger Things.
Jeg gikk på barneskolen da den kom ut, så første sesong skremte vannet av meg.
Vennene mine lurer på hvorfor jeg flyttet til London,
og jeg kan bare ikke si det.
Hør nå. Hele livet har jeg vært jenta fra ingensteds,
den ingen vil ha, men...
Men da jeg møtte deg, så følte jeg for første gang...
- En tilknytning. - Nemlig.
Fra og med i dag håper jeg at vi har funnet Harry.
Jeg filmer en såpeopera nord i landet.
Når jeg har hatt fri,
har jeg blitt sendt på verksteder uten å vite hva som skjer.
Da faren din låste deg inne i skapet
og edderkoppene kom...
Jeg er her. Jeg biter negler,
og for tre dager siden ringte de og sa:
"Gratulerer. Bra jobba. Du har fått rollen."
Dette er min første teaterrolle.
Jeg er ikke redd for deg!
Det føles overjordisk, Stranger Things.
Det føles som om jeg har blitt ført til den andre siden.
Frykten hadde allerede slått rot.
Den har tært på deg i årevis,
og nå er sinnet ditt så svakt,
så skjørt, så mykt.
Hvor er den søte, lille gutten din nå?
Det er noe forskrudd dypt inni Harry Creel,
og jeg håper jeg kan få kontakt med det.
Patty, vi må stoppe.
Kom deg ut!
Louis har en slags farlig utstråling, noe som er veldig bra for Henry.
Og Ella utstråler solskinn.
To sterke skuespillere, og det er spennende å si:
"Vi har fundamentet", og så begynner man å se sammenhengen.
18 - 17 UKER TIL PREMIERE VERKSTEDER
Vi er på Sadler's Wells teater. Vi skal ha auditioner for 23 roller i dag.
Stemningen er anspent, for det er den nest siste dagen med auditioner,
og vi har hvor mange igjen å finne?
- Tjuetre. - Tjuetre skuespillere.
Bare 23.
- Enkelt. - Jeg er ikke bekymret.
Jeg er overhodet ikke bekymret.
Om Kate ikke er bekymret.
Spennende å se det hele bli til?
Ikke begynn med det der nå.
- Greit, la oss komme i gang. - Ja.
- Jeg flytter stolen. - Gjør som du vil.
Jeg kan begynne sittende, og så kan jeg reise meg om jeg vil?
Selvfølgelig.
- Du er sjefete og har skingrende stemme. - Skingrende?
Skingrende.
- Skingrende. - Skingrende?
- Du er et selvforherligende... - ...selvopptatt kjøtthue.
Du er en fase for jenter før de innser at menn bare er redde smågutter.
Det er det dummeste jeg har hørt.
Handler det om stykket eller gutten?
Joyce, jeg må si deg noe, og det nå, ellers vil jeg miste motet.
Vi har sett så mange, og dere avviste alle.
Vi vet egentlig ikke hva dere er ute etter.
Det vi vil ha er... Vi vil ha Daniel Day Lewis.
Her om dagen maste han om demoner.
- Wow. - Wow.
Wow.
Det er mye å ta innover seg.
Han burde være med i The Walking Dead. Han burde løpe fra zombier.
Du vil alltid få det fra ham.
Jeg hørte du klinte med søskenbarnet ditt i fjor sommer.
Det er løgn, Patty.
- Kan være bra som demogorgon. - Riktig høyde.
Slutt! Spar det til senere, John.
Jeg er forelsket, ok?
Jeg er forelsket. Ok?
Flott.
Vi tar kontakt.
Hei, folkens. Det ble nettopp kunngjort. Vi er med i...
Stranger Things, The First Shadow.
Ikke sjokkerende. Ingenting å tenke på.
Takk. La oss være hvor vi skal være. Lukk døren.
Ok, takk skal dere ha.
Da var vi i gang. Kamera går.
Jeg er Oscar Lloyd.
Jeg spiller Jim Hopper jr. i Stranger Things: The First Shadow.
Isabella Pappas Jeg spiller Joyce Maldonado.
Christopher Buckley. Jeg spiller Bob Newby.
Navnet mitt er Lou McCartney, og jeg spiller unge Henry Creel.
Navnet mitt er Patrick Vaill, og jeg spiller dr. Brenner.
Ella Karuna Williams. Jeg spiller Patty Newby.
- Hvordan reagerte du da du fikk rollen? - Jeg gikk fra vettet.
Jeg var på et fly, og jeg fant det ut da flyet skulle lette.
Jeg kan fortsatt ikke tro at jeg er her akkurat nå.
Og jeg bare skrek...
Jeg skrek ikke, men jeg hadde så lyst. Om jeg bare ikke var på et fly.
Jeg har ikke kunnet si det til noen ennå. Jeg sa det til mamma, da.
Jeg vet ikke om jeg fikk lov. Men hun har ikke sagt noe.
Hallo! Dæsken.
- Dæven. - Husker du at vi lo?
Kemi! Se på deg.
- Er det varmt her, eller noe? - Ja.
15 - 14 UKER TIL PREMIERE ØVELSER
- Hallo. - God morgen.
Slutt, da. Jeg tøyser.
Stranger Things- øvelsene har begynt, og det er så spennende!
Det er en kraftig bærbar radio.
De brukte dem i krigen på frontlinjen.
Ok! Så du sier at om noen i Hawkins brukte en...
Vi har nettopp begynt å øve,
så presset begynner å øke litt.
Men vi har alle skuespillerne nå. Det er en lettelse
å ha med de som faktisk skal spille i stykket.
Herregud, du er...
Og bare fordi du har deg med en fyr, må du ikke gifte deg med ham for det.
Æsj, Karen, så ekkelt
Jeg var litt urolig for
om folk ville prøve å etterligne karakterene i serien.
Indiana og omegns nerderedningsstipend...
Men de har helt nytenkende og mer rå versjoner
av det vi kjenner og elsker.
- Det er ikke bare et stykke! - Nei.
- Det er en revolusjon! - Ja.
- Om du kom for å kline i en skolemusikal... - Ja!
...så dra nå!
Det slo meg bare nylig at jeg spiller denne karakteren.
Jeg får spille unge Winona Ryder.
Jeg trodde aldri at jeg fikk si det. Hun inspirerer meg.
Jeg så opp til henne i oppveksten.
Kan noen gi meg en lighter?
Jeg tror jeg skriker på noen i alle scenene jeg er med i.
Det er moro. Det er veldig forløsende.
Hvorfor holder jeg en øks? Ha kontroll på rekvisittene!
For pokker, da!
Junior! Slutt å kødde med den greia!
- Du mister bussen. - Ikke kall meg det.
Vi møter Hopper som 18-åring. Datteren hans har ikke dødd ennå,
så vi ser en helt annen side av ham.
Ikke kall meg junior.
Det Harbour gjør er helt spesielt, og jeg ville ikke klart å etterligne det.
Ok.
Tusenvis av skuespillere har spilt Hamlet,
eller Romeo, og dette er min Hopper, ikke en etterligning av David Harbour.
Siste nytt! Awooga!
En ny avhandling argumenterer for eksistensen av utenomjordisk liv
i universet vårt. Sprøtt? Kanskje.
Det er vilt å gå i Sean Astins spor,
for han har vært et idol siden jeg var liten.
I forarbeidet mitt med Bob
så jeg hva Sean gjorde i 2. sesong, men bare for å se hva slags menneske
kunne vært på en annen måte først, og så endt opp som Sean i serien.
13 UKER TIL PREMIERE ØVELSER
Kate har jobbet mye med manuset,
og i dag tidlig leverte hun et helt nytt manus til oss.
Henrys historie er mye klarere.
HENRY CREEL KOMMER ROLIG INN
DET ER IKKE VIRKELIG.
HENRY PUSTER INN HJERNESUGEREN.
Det er en trist historie, der en liten gutt
blir brutt ned og gjort om til et monster.
Jamie Campbell Bower gjør en utmerket jobb
med å spille som om han har en psykotisk ondskap inni seg.
Men det er serien.
Vi prøver heller å utforske en medlidende Henry Creel
som føler ting, som er ganske overraskende.
Den lille gutten som slåss med et monster, enten for å omfavne eller avvise det,
er en karakter unge mennesker kan kjenne seg igjen i.
Henry! Jeg vet du er der inne. Kom tilbake!
Selv som voksne kjenner vi igjen kampene
som vi måtte gjennom, og som vi fortsatt lider konsekvensene av.
- Hvorfor ser vi en demogorgon nå? - Kan jeg stoppe deg nå?
Ja.
Jeg snakket akkurat med gutta på telefonen...
- Alt er endret. - Nei.
Det blir det vi vil det skal være, bare 80 % mindre.
Vi vil kunne gjøre 80 % mindre.
Vi vil kunne fortelle veldig lite om...
Vi vil kunne si at noe skjedde,
men vi kan ikke si så mye.
Fordi?
Fordi de ikke vil avsløre det før i sesong fem...
Avsløringen av...
Ja.
Jeg er veldig klar over tiden, men vi må bare gjøre det riktig.
Det plager meg ikke å være streng.
Det er interessant når han finner ut at han kan få fantasier til å skje.
Jeg tror du... Jeg hører deg.
Du tråkker på tynn mytologisk is.
Jeg kjenner alle reglene, som om jeg ble født med dem.
Noen ganger må vi bare sette oss ned og skolere folk i Stranger Things.
Dette er sci-fi. Science fiction, ikke fantasy.
Ok.
10 - 9 UKER TIL PREMIERE ØVELSER
Det er siste uke med øvelser, så vi har måttet få alt på plass.
Neste uke spiller vi her i Phoenix teater.
Hei, baby.
I morgen skal vi ha gjennomgang, og vi gjør det foran Duffer-brødrene.
Det er vilt, hva?
Jeg kan ikke tro Duffer-brødrene kommer i morgen.
Det er helt sinnssykt!
Vi har jobbet i en rasende fart for å nå fristen.
Det har krevd mye energi og tæl, og mye undertrykkelse av sinne.
Duffer-brødrene har ikke pokerfjes.
De to har ikke pokerfjes sammen.
De er enkle å lese, noe som både er flott og ekkelt.
Ting som ikke funker, som jeg vet ikke funker,
det ser man her. Og det er to av dem.
Det sitter to av dem der. Én for hvert øye, som man bare vil stikke ut.
Hei! Hei.
Herregud, for et sammentreff!
- Kommer du hit ofte? Jeg bor her! - Vel, vel, vel.
Er du nervøs? Veldig nervøs?
Det er så mye som skal endres.
Bare vit at det er et utkast. Det er bare et utkast.
Noen få ting. Vi har gjort endringer hele veien,
så noen av endringene ble bare gjort i morges.
Det dere ser, er dit vi har kommet nå.
De er ikke her.
Dette er bare teatervingene, og vi har ikke mikrofoner.
- Vi har ingen illusjoner. - Visse ting.
Vi skal være tydelige, siden vi ikke har illusjoner. Alt klart så langt?
God morgen, Hawkins, Indiana!
En ny avhandling argumenterer for eksistensen av utenomjordisk liv
i universet vårt. Sprøtt?
Kanskje. Men med det...
Blackout.
Og slutt.
Andre akt må omstruktureres.
Ja. Det går for sakte.
For sakte.
Jeg tror du... Hva?
Ja, jeg vet. Jeg hadde akkurat samme kommentar.
Jeg tenkte: "Bare gjør en kjapp..."
Nei, jeg må se at noe skjer.
- At det eskalerer det? - Ja, nettopp.
Heldigvis har vi et stykke, så det er godt nytt.
Det eneste jeg ikke liker, er at dere tok Kate fra oss.
Vi jobber fortsatt med sesong fem.
- Det er alt. - Det er ikke sant.
Jeg leverte som pokker på sesong fem.
Det er sant.
Takk for at du passet på oss.
Det var en glede å jobbe med deg.
Sweet dreams are made of this Who am I to disagree
I travel the world and the seven seas Everybody is looking for something
- Ha det! - Ha det.
Vi ses på teatret!
Opp-ned, ikke sant?
- Hei. - Hei.
Etter seks uker med øvelser i den sorte boksen, er dette belønningen.
Ja! Nei, det er ham igjen!
Mer. Det er bra.
9 - 8 UKER TIL PREMIERE TEKNISK
- ...den første. Der. Ja. - Er vi først?
- Så kult. - Spre dere ut.
- Det er spennende. - God morgen.
Veldig kult, sant? Det er nydelig.
Ja, det er fint.
Phoenix teater er gammelt, og det er mørkt,
og det er nesten en mystisk energi ved det.
Stranger Things er ganske likt sånn sett.
Jeg så stykket da jeg kom inn, og jeg tenkte: "Dette er helt riktig."
Hvor skal dere være?
Hallo, alle sammen.
Dette er Phoenix teater, åpnet av Noel Coward,
som hadde sin første produksjon her, Private Lives.
Det åpnet i 1930.
Den store mesteren var her, på denne scenen.
Det fine med dette teatret er at man ikke ser opp dit.
Det er veldig intimt. Det er et fint teater for oss.
Om du går inn i en teateraula under en teknisk øvelse,
så ser det ut som kontrollsenteret i NASA.
Vi er i båsene.
Alle skal være her de neste fire ukene for tekniske prøver.
Her har vi Elliot, vår lysdesigner ved lyspulten.
Vi har lyd bak der.
Vi har videoavdelignen her.
HENRY ER 7
Det er her Stephen og Justin skal sitte, ganske nær scenen,
så de kan komme seg opp og ned raskt.
...Det er mindre enn 15 minutter til oppdateringsmøte.
Vi tar det tekniske nå. Det er semi-åpningsscenen.
Det er en scene før det, men mange hovedpersoner blir introdusert her.
Nå skal vi ut på scenen, så jeg må være stille.
Dette er backstage. Det er veldig trangt.
En musikalsk maestro. En råtass på luftbølgene. Se opp!
Er det en fugl? Er det et fly? Nei, det er Bob "Hjernen" Newby!
Vent der, takk.
Må bare finne dreiningen mens vi fikser belysning.
Det er en rar blanding av gledelig begeistring
og smertefull, grusom kjedsomhet.
Vi burde gjøre det igjen om vi har tid.
PANG. ET METALLSKRIK OG EN RØYKEKSPLOSJON, SKIPET FORSVINNER
- DET EKSPLODERER - PANG!
Det skulle være en kinaputt, men...
HAN SER INN I SPEILET.
Dette er tredje dag med tekniske prøver.
Det er manisk spenning og trykk i bygget.
Manisk spenning, og vi må holde det gående i en måned.
EDDERKOPPBEIN KOMMER UT AV RYGGEN.
Se på meg!
- Louis? - Ja?
- Hvilken scene er dette? - Dette er edderkoppene.
- Hva skjer i den delen? - Vi kan ikke si det, G.
- Dere kan det. - Nei.
- Ikke det? Jeg tror dere kan det. - Det er en overraskelse.
Du ringer ikke politiet.
Hvordan kan vi lage edderkopper?
Det er mange tilnærminger som man kan ta.
Du er for redd! Frykten har allerede slått rot!
Den har tært på deg i mange år!
Vi kunne ha mange edderkopper. Hun kan være dekket i dem.
Hvordan gjør vi det hver kveld, åtte ganger i uken, på en scene?
Vi jobber fortsatt med saken.
Edderkoppene tar livet av meg.
Dette er livet mitt. Edderkopper og blod.
Edderkopprekvisitter blir borte hele tiden.
Noen må være glad i edderkopper her, for alle jeg legger ned, blir borte.
REKVISITTSJEF
7 - 6 UKER TIL PREMIERE TEKNISK
Jeg vet ikke hva du har følt
Jeg har følt meg opp-ned
Vi prøver å gå gjennom første akt for første gang i sin helhet.
Vi har tatt det stykkvis.
Vi har bygd det opp, scene for scene, og så kjørt lengre deler
og travlere deler, men aldri en hel gjennomgang.
I Opp-ned
Det blir kronglete. Første gang vi kobler alt sammen.
Vi har faktisk noen biter
som fortsatt er under utvikling.
I Opp-ned
Sigaretter. Kaffe.
Vi skal kjøre første akt, sant?
Skal vi det? Så fint. Jeg gleder meg til å se det.
Hva skal vi gjøre?
Ikke tenk på det engang, din frekkas.
- Går det bra? - Aner ikke om den er ladd.
- Lykke til. - Takk.
Lykke til.
God morgen, Hawkins, Indiana!
Hawkins videregående er ganske enkel.
- Du har rypene. Hei, damer. - Dra til helvete, Henderson.
- Du har taperne. - Ja, baby.
Og du har idiotene.
Da du var liten, og edderkoppene dukket opp...
Nei, bare vent! Slutt å stikke av!
Jeg fikser det! Vær så snill! Vent!
Hvor er du?
Hva ser du?
Hallo, Henry. Jeg er dr. Brenner.
Jeg skal hjelpe deg.
Ferdig.
Og det var det. Vi har gått gjennom første akt.
- Er vi klare? - Stille.
Jeg vet at...
Det vi må snakke om vil vare i rundt to timer.
Dette er en totimers økt.
Jeg skal prøve å gå gjennom så mye som mulig.
Om visse store ting ikke funker,
så har vi et problem med narrativet.
Vi kan nå gjennom til publikum om vi ikke har alle triksene,
men ikke om historien ikke henger på greip.
Det svarte tomrommet er ikke ferdig nok.
Edderkoppene er ikke ferdige nok.
Skumle Patty er ikke ferdig nok.
Vi må forberede andre akt,
og vi må ta første akt åtte ganger til.
Vi må bare gå over til andre akt så fort som mulig,
for vi kommer til å få problemer.
Gantry...
Det er et mareritt.
Utløsningen av hjernesugeren.
Et pokkers mareritt. Jo mindre vi må gå tilbake, jo bedre.
Ok.
Noen som vi si noe mer før vi går?
Takk, alle sammen. Gledelig halloween.
Hva skjer, Mary?
Vi prøver å få ferdig alle notatene.
Vi prøver å ikke gå fra vettet.
Velkommen til stjernene fra Stranger Things-stykket.
Sist uke fikk jeg ikke sove.
"Det kommer publikum veldig snart."
Hvem er dette?
Dette er Virginia.
- Hun ser ikke så glad ut. - Hun er nok ikke det.
Kan dere knekke henne?
Du er en ny karakter.
Det er spennende, ja.
Jeg vet ikke om jeg kan avsløre for mye.
- Hvordan går det? - Ville greier.
- Er du her i dag? - Har ingen sagt det?
Er alle bare i daglig, undertrykt panikkmodus nå?
Ikke så undertrykt.
- Åpenbar panikk. - Ikke undertrykt.
Det er på overflaten, ja.
Sikker på at vifta ikke blåste andre veien? All røyken går gjennom salen.
Ja, den funker ikke.
Ja.
La oss prøve det
og komme tilbake og gjøre det bedre neste gang.
6 - 5 UKER TIL PREMIERE TEKNISK
Dette er uken før første forhåndsvisning.
Jeg skal finne ut hva som må gjøres før vi åpner for publikum.
Edderkoppene kan ikke vises for publikum.
Edderkoppen med LED er det lenge til.
Det er en førsteprioritet.
Hvorfor hadde ikke Louis noe blod?
Vi så aldri blod på nesa hans.
Det er ikke klart til forhåndsvisning.
- Flott. - Ok.
- Jeg sier det, Stephen. - Ok. Greit.
Det var mange som kom til meg og tryglet og ba meg
om å avlyse den første forhåndsvisningen.
Jeg er fast bestemt på å ikke gjøre det.
For så fort du får inn publikum,
blir deres reaksjon som nok en karakter i stykket.
Alle venter på at jeg skal ta riktig avgjørelse.
Vi slipper opp for tid nå.
Jeg håper denne scenen hjelper meg å forstå hva som skjer.
- Det er det jeg skal vise deg. - Ja.
Når det ikke er nok tid, og vi sliter med å fortelle historien,
så gir det oss angst.
Det gir oss stress.
Kan du bare vise meg projiseringen og gi meg en tidsramme på det?
Ok.
Vi har dette. Alle sammen følger med.
Den går dit, den skal dit,
og så løfter du lyset og blir her, sant?
Trish, hører du det? Du synker.
Stopp.
Tre uker siden var det et annet stykke, og tre uker før der igjen.
Og om tre uker, så får vi vel enda et nytt stykke.
Det har vært ekkelt og utfordrende, og ganske stressende.
Kan vi gjøre det igjen?
Vi er veldig slitne, men jeg må si
at det har snudd veldig de siste få dagene.
Du skal få ta en siste en. Sånn, ja.
Og stopp!
Vi hadde en veldig bra kveld i går,
med strukturelle endringer. Vi vet hva dette er.
Når det funker, har du noe magisk.
Du har skapt noe.
Vi vet at historien er spesiell. Vi vet at karakterene er spesielle.
Vi vet at folk har ventet og ventet på dette her.
Jeg tror folk kommer til å gå fra vettet.
- Bra jobba. - Takk.
5 - 4 UKER TIL PREMIERE FORHÅNDSVISNINGER
Dette er vår aller første forhåndsvisning.
Jeg klipper meg. Jeg gjør meg klar.
Vi har prøvd å klippe deg hele uken, men det har vært for travelt.
Tester bare hjernesuger-røyken.
Vi skal straks få se om arbeidet vårt blir tatt imot av tusen seere.
Jeg er spent. Jeg har litt lyst til å spy.
Å ja. Det viktigste nå er å ta en lur.
Det er første forhåndsvisning.
BLI MED I TAPERKLUBBEN PÅ HAWKINS VGS
Det er skremmende. Du vil at folk skal like deg,
for folk liker jo de eldre versjonene av karakterene som vi spiller.
Folk spør alltid om det du jobber med er bra.
Og du vet aldri det før publikum sitter der.
Hver gang før første forestilling
går jeg og tar på hvert sete
for å vite hvor alle skal sitte,
så jeg vet hvordan teatret mitt er og hvor jeg er.
Jeg må minne meg selv på at det bare er en forhåndsvisning,
og det er fortsatt en måned igjen til premieren.
Jeg tror det blir en ganske utfordrende første forhåndsvisning.
Du vil ikke sitte ved siden av meg,
for hver gang noe går galt,
så utsondrer jeg ut negativ energi.
Forhåndsvisninger kan være kinkige,
så det kan være litt tøft i kveld, men jeg håper ikke det.
Ja. Der, ja. Inn i mørket.
- Vi går inn i mørket. - Ja.
Plakaten. Den ser ut som...
Nettopp.
Den ser... veldig kul ut.
- Hvordan går det? - Hei.
- Hvordan har du det? - Ok.
Greit.
Jeg er nervøs. Jeg vet ikke hvorfor.
Fordi det er din serie.
Nei. Det skremmer meg at det er direkte på scenen.
- Ja. - Ja.
- Vi øver ennå. Akkurat nå. - Akkurat nå?
- Hvordan går det? - Bra.
Jeg måler pulsen hennes for å se hvor nervøs hun er.
- Den er høy. - Er den det?
- Den er på 108 slag i minuttet. - Hva bør den være?
Du må ikke til legevakten eller noe, men det er ikke kjempebra.
Fyll første plassen.
Du skal opp trappa til høyre. Kos deg.
- Hvor kom dere fra? - Frankrike.
- Bare for stykket? - Ja.
Vi gleder oss veldig.
- Han har bursdag, så... - Og han.
- Vi er tvillinger. - Ja.
Jeg vil vite alt om sesong fem.
Vi gleder oss så mye. Vi har pratet masse om det på skolen.
Jeg vet ikke hva jeg skal forvente, så jeg håper vi får et bra show.
Jeg gleder meg sånn. Jeg er så klar.
Enig.
- Brenner-scenene i andre akt. - Jeg vet!
Følgende dokumenter er hemmeligstemplet.
Det var forhåndsvisningen,
og jeg tror vi fikk oss en realitetssjekk.
Det var nervepirrende. Jeg bet neglene mine til blods.
Jeg tror vi fant ut alt vi trengte.
Hva de var redd for, hva som gledet dem,
hva de ville ha mer og mindre av.
- Vi må kutte ut en del. - Ja.
- Og omstrukturere. - Vi må gå gjennom det vi har gjort.
Jeg må kutte ut 20 minutter. Det er ikke så lite.
Ok.
Hva føler Duffer-brødrene om prosessen?
Er slutten av første akt dramatisk nok uten Brenner-greia?
Er det... Jeg bare følte at...
Jeg vet det. Jeg har kjempet imot det.
Så bra.
Jeg liker å tro at det er noen som...
Jeg liker å tro at det er noen...
- For alle, sant? - For alle.
I manuset står det "noen der ute, for alle."
"Det er noen der ute..."
Selv om vi er utslitt, så jobber vi bare videre.
Alle gir fortsatt alt de har.
Du er et mirakel, Henry.
Hei! Gjør det der ute på gata!
Vet du hva? Hold kjeft, Don! La elskere elske!
Håper du føler deg bra!
Han prøvde å drepe henne.
- Går det bra? - Ja.
Kan vi vente?
Vi har ikke åtte forestillinger i uka. Ingenting på mandager og tirsdager,
men vi øver fortsatt hele dagen.
Jeg har spennende nytt i dag.
Gå nå.
Alle er spesielle.
Andre akt er lang, og den er ganske kjedelig.
Jeg hater å kjede meg på teater.
Når teater er bra, kan det være helt utrolig spennende.
Når det ikke er bra, er det helt forferdelig.
Vi må sjekke lengden.
- Du er en far for denne familien... - Nei. Ikke gjør det.
- Kun for familie. - Og den kvelden?
Vi er familie, sa jeg jo.
- Meg? - Fortsett.
- Vi er familie. - Jeg ringer politiet.
Vent, da. Bare si at pappa slåss som en jente, du.
Pinlig!
Det er urettferdig mot jenter.
Vi gikk gjennom litt av første akt
og flyttet på replikkene, så to scener ble slått sammen til én.
Sier man det?
Slått sammen til én, heller enn to scener.
PHOENIX TEATER SCENEDØR
Forhåndsvisning fire? Fem?
Seks?
Fem eller seks.
Teller ned! Da kjører vi!
Det fins ikke større smerte enn å se barnet ditt lide.
Man vet veldig tydelig når man har mistet publikum.
Jeg kaller det "hostestund",
når du bare hører det over hele salen...
De vet ikke at de gjør det,
men du har mistet publikum når du hører et slags hostekor.
Jeg er alltid...
- Du venter på å bukke. - La oss bukke.
Hva er klokka?
Snart 23, tror vi.
3 - 2 UKER TIL PREMIERE FORHÅNDSVISNINGER
Ta det med ro.
Du sier: "Jeg er redd." Og du: "Ta det med ro. Det går bra."
Hva var replikken igjen? Hvem. Hva var det før det?
Hvem? Men replikken før er: "En av dere blir med meg. Hvem."
Beklager, G. Ikke nå.
Vent litt. Pause. Spionkamera.
Dette har vært den vanskeligste dagen for meg.
- Ok. - Siden starten, vil jeg si.
Det føles veldig rart.
- Det er rart. - Jeg var ikke har mandag, tirsdag.
Og de som var her, sa bare...
Nå har du gått inn, og det er litt på skakke.
Litt på skakke. Alle jeg har prøvd å filme,
har gitt meg en følelse av at det var feil.
Det kjennes som at de ber meg dra til helvete.
Ja, det er mange endringer.
Alle tenker: "Herregud, husker jeg dette?"
Inngangssignaler er endret. Raske skift-tider er endret.
Sceneskift-tider er endret. Replikker er endret.
Hele scenekonsepter er borte.
Helt nye blir bygd på to dager.
Endringer som skjedde senest i går kveld, skal med i forestillingen i kveld.
Ella har fått skrevet helt nye scener.
Helt nye konsepter.
Og hun har hatt veldig dårlig tid til å lære dem.
Nei! Jeg kan hjelpe deg i denne kampen!
Alt endrer seg konstant.
Det er bare mye å ta innover seg,
og man føler på presset.
Jeg er ikke svak!
Stille, vær så snill. Vi går gjennom en sekvens.
"Jeg liker leppestiften din."
Av alle rare og dumme ting du kunne sagt, Henry.
Ok, hva skjedde?
Skal vi droppe det i kveld?
Det er like før vi dropper det.
- Vi har ikke tid. - La oss ikke gjøre det.
- Beklager. - Nei. Du trenger ikke å beklage.
Vi ga deg ikke nok tid.
Det føltes bare veldig som om jeg måtte gjøre det nå.
Jeg trenger bare mer tid.
"Opptre, lille ape."
Jeg er ikke så fornøyd med det jeg gjorde nå.
Jeg trenger tid med Trish, for jeg vil gjøre det bra.
Det går bra.
8 - 7 DAGER
FORHÅNDSVISNING 14
Edderkopper? Hva gjør du?
Du kunne ikke skrike engang...
- Jeg så ingen edderkopper der jeg satt. - Du satt bak.
Der så jeg ingenting.
Jeg vil se flere edderkopper.
Ikke vær for diskré.
Vi fikk ikke så mange tilbakemeldinger om hva som er forventet.
Det er bare varigheten.
FORHÅNDSVISNING 15
Kan jeg be om noe?
Tornadoene, eller hva vi kaller dem, i andre akt, de funker ikke.
Få dem ut, tenker jeg.
FORHÅNDSVISNING 16
Hva som skal kuttes ut?
Noen sykehusgreier.
Noen hus som åpner seg-greier.
FORHÅNDSVISNING 17
Jeg mistet deg!
Slagmarken er helt annerledes nå.
Den er lengre nå. Og den vil bli endret igjen.
Stephen og Justin ser det sammen med masse kritikere.
Ja. Høres sånn ut.
Det høres fryktelig ut.
Hvorfor er det ingen som er bekymret for edderkoppene?
Jimmy, edderkoppene funker ikke.
Ja, jeg vet.
Hvem fikser det?
La meg se på det.
- Ikke film meg nå. - Greit, det.
Vi må ta en telefon etterpå.
- Men vi har kanskje noe? - Hvordan går det?
Vi må kanskje kutte ut alle edderkoppene...
Alle? Seriøst?
Det er ingen i det nye manuset, bortsett fra det.
For øyeblikket. Men det er fordi hun sier
at hun ikke ser de to edderkoppene.
Hun har mistet troen.
Det har ingenting med dere å gjøre. Hun har skrevet om.
Det er ikke bra, men jeg forstår frustrasjonen hennes.
Ja, ok.
- Men vi får se. - Greit.
Effekter funker ikke alltid.
Vi har, av ulike grunner, og det har skjedd flere ganger,
måttet ta farvel med ting,
og det kan være vanskelig, for vi har jobbet med det i mange måneder.
Man må bare være nådeløs
for å fortelle historien på best mulig måte.
3 - 2 DAGER PREMIERE
I dag er stykket låst.
Ingen flere endringer nå.
Vanligvis gjør man det litt før,
for å gi det noen dager, men med tanke på denne prosessen
- har vi strukket det helt til... - Helt til det ytterste.
Gary minte meg på at han har vært i dette teatret
siden august, og det er derfor han ser så glad ut.
Jeg er glad vi låser stykket nå.
Henry, hør på meg. Jeg er her.
Når du sier: "Henry, det eneste som holder deg igjen er henne."
Det nye stykket er... Det er en kule.
Du kommer til andre akt, og så er det bare... Og det var...
FORHÅNDSVISNING 20
Vi stopper.
Beklager.
Hvordan var det?
Det var greit.
Det var interessant.
Hovedproblemet var at Virginia-dukken som knekker,
liker å knekke for tidlig av uante grunner.
Dukken må gjøre det Virginia gjør i serien.
Hun stiger opp i luften, og så knekker alle knoklene.
Men hun liker å knekke sammen i stolen.
Hva gjør vi? I tilfelle vi ikke finner...
Vi må skifte batteriet, og vi må...
Vi må fortsette med det vi har.
- Vi kan ikke avlyse. - Nei. Men jeg lurer på om vi kan...
Vi kan la dere to gå ut og beklage.
Hva med individuelt? Sete for sete.
Du, ja.
Det er ikke morsomt.
Vi har premiere med hele USA i publikum.
Hva skal vi gjøre?
11 - 10 TIMER
- God morgen. - God morgen.
Du vil vel ikke si at det er rolig før stormen, vel?
Jeg kan si det.
Jeg er her.
Rolig før stormen.
Hva i huleste?
Akkurat når jeg har begynt å skifte.
Det er ganske mange blomster.
Ja. Masse blomster.
Noen er uten navn.
Veldig hjelpsomt. Det er derfor jeg kom to timer tidlig.
Chris.
Hei.
- Hallo. - Hallo.
Jeg følger deg litt om det går bra.
Ok. Med alle posene mine.
Herregud.
Gleden ved sceneteater.
Vi er ganske slitne.
Jeg sov på balkongen mellom radene her om dagen,
og en av gutta som støvsuger kom og vekket meg, og sa:
"Går det bra?" "Ja. Jeg jobber her."
Og han sa: "Ja, men går det bra?"
Og jeg sa: "Pass.
Bare støvsug rundt meg."
6 TIMER
5 TIMER
Billetter.
Gud, det er så mye å gjøre.
Jeg aner ikke om jeg har nok tid til alt.
Hei, kjære.
Vi bare... Vi bare surrer rundt. Det er mye å gjøre.
- Hallo, Louis. - Hei.
Hallo.
Vet du noe om hvem som kommer i kveld?
Jeg har prøvd å ikke tenke på det. Jeg har hørt noen rykter.
Matthew Modine og David Harbour er her.
Men jeg prøver å opptre likedan uansett.
Jeg tenker ikke for mye på hvem som sitter der.
Hvem er dette?
For en nydelig dress, Gary.
Dra til helvete, G.
3 TIMER
2 TIMER
Forestillingen i går gikk dritbra.
Dere må ha kjent det.
Gjør det i kveld, og i helgen.
Glem ikke at det kommer mer presse i morgen.
Og dagen etter, faktisk.
Så bare vær på vakt.
Det er vår kveld i kveld.
Noen av oss har vært her i flere måneder, og til og med år.
Så mye hardt arbeid. Så mange endringer.
Det er verdt det.
Det er et enestående verk, og jeg kunne ikke vært mer stolt.
Og om noen er nervøse, så ta det med ro, for jeg er kvalm.
Så jeg tar det på meg for dere.
Og dere må bare kose dere.
Når anmeldelsene snakker om den katastrofale regien
av Steve og Justin, kan man ikke bare gjøre som man vil.
1 TIME - 0 TIMER
Hei
Jeg vet ikke hva du har følt
Jeg har følt meg opp-ned
Jeg vet ikke hva du har følt
Jeg har følt meg opp-ned
I Opp-ned
Vi gleder oss veldig.
Vi så en forhåndsvisning for en måneds tid siden.
De har jobbet i en måned siden da,
så vi gleder oss til å se hvordan det er nå.
Se på det. Nei. Som en jævla kirurg.
Det er den store kvelden.
Forestillingen skal straks begynne.
FULLT HUS
Det kommer en ny generasjon kritikere, og alt er klikkagn for tiden.
Man elsker eller hater, én eller fem stjerner.
Ingenting i mellom.
Hva skjer om vi ikke får gode anmeldelser?
Like før teppet går opp, er det helt utrolig spennende.
Det er så prekært.
Det er så farlig.
Det er så skummelt.
- Brekk et bein, vennen. - Takk.
PHILADELPHIA-EKSPERIMENTET
Følgende dokumenter er hemmeligstemplet...
Det er sinnssykt!
Snart oss.
Hør på den applausen.
KAPITTEL ÉN JENTA FRA INGENSTEDS
Jeg må bare advare deg. Det går mange frem og tilbake her...
- Beklager! - Det går bra.
Du har gjort det feil vei. Du har kneppet igjen feil.
De er vennlige, men de er kritikere.
Herregud! Pappa! Øynene hans!
Vet noen hvor... Ikke her?
Å faen. Det er på rommet mitt!
Hvordan var det?
Hva så du der, Henry? Hvordan føltes det?
Sånn, ja. Vis meg. Fortsett.
Fortsett! Du er så nær!
Når du har tusen mennesker i salen...
...og du kunne hørt en knappenål falle...
Det er verdens beste lyd.
Det er da du vet at du har dem i din hule hånd.
Jeg sa jo det! Jeg er ikke normal.
Hva er du da?
Herregud!
Det er her, ikke sant?
Det skjer! Det skjer akkurat nå.
Det eneste som står i veien for deg.
Ta henne!
Henry! Nei! Ikke hør på ham!
Du må ikke gjøre som han sier!
Kom her! For en mester!
Som vanlig.
Så utrolig moro.
Så bra.
Kjempebra.
- Det er ditt nå. - Vi klarte det.
Du klarte det. Kom.
Bra jobba, Isaac.
Bra jobba, folkens!
Bra jobba...
Greit.
- Trefry? - Hva? Hei.
Gå ned. Bare gå ned.
- Livet blir så kjedelig nå. - Ja.
Utrolig! Fantastisk!
- Jeg gråter og gråter! - Helt sant!
Herregud, vi elsker Henry nå!
Produksjonen, effektene, alt var fenomenalt.
Jeg har aldri sett det før. Det er på et nytt nivå.
Jeg føler at vi har gått ut av en helt annen verden,
på en berg-og-dalbane.
Vi er helt i hundre. Det var... Beklager.
Vi er i hundre. Det var vilt.
Det var elektrisk.
Virginia Creel har ikke klart å knekke før.
Det var helt perfekt, og folks reaksjon var så bra.
Det fikk applaus.
Det var det som gjorde meg mest glad. Å se armene knekke feilfritt.
- Ross og jeg elsker å se lemmer knekke. - Hva kan jeg si?
Hvordan var det å bukke?
Herregud! Publikum var så bra.
Helt utrolig bra. Det føles bra.
Ja. Rett sted. Der jeg er ment å være.
Heldiggris.
En praktfull blomsterbukett. Du burde lese kortet.
Herregud.
Herregud!
Det er fra Winona Ryder!
Så utrolig koselig.
Herregud. Så utrolig kult å møte deg.
Du er en rockestjerne.
- Takk. - Du er fantastisk.
Hei. Fint å møte deg.
- Jeg har noe til deg. - Seriøst?
Gratulerer.
- Originalen fra serien. - Tuller du?
Første sesong. Eneste i verden.
Det er helt utrolig.
Tusen takk.
Du har på parykk!
Ja.
- Jeg har det. - Gratulerer.
Tusen takk. Det er fantastisk å møte deg.
- Kan jeg ta en selfie? - Hei.
- Gratulerer. - Takk.
Det gir så mye mening.
Det gikk veldig bra. Vi kunne ikke bedt om en bedre respons.
Stemningen er bare elektrisk nå, og den var det på scenen også.
Det føles bare ikke virkelig.
Vi trenger ikke å være her mer. Kom.
Kom. Vi går ned.
Noen anmeldelser har kommet.
Fem stjerner i Telegraph.
Årets West End-forestilling.
Du kan ikke få mer enn fem, og de gir veldig sjeldent fem.
Fem stjerner i Guardian.
"Praktfullt teater."
Jeg vet Daily Mail blir bra, og Independent blir bra.
Det blir veldig bra.
- Gratulerer. - Vi har holdt på lenge.
Ja. Sonia er et geni.
Og Olivier-prisen går til...
Stranger Things.
Jeg vil takke teatermiljøet
for at de tok så godt imot Stranger Things-mytologien.
Jeg vil takke Duffer-brødrene for at de tok en sjanse på en frik som meg.
Jeg vil takke fansen for at de har en tilknytning til oss.
Og mannen min og svigermoren min og foreldrene mine.
Tusen takk.
En Stranger Things-forhistorie er på vei til Broadway.
Broadway tar en tur til opp-ned med en ny produksjon.
Stranger Things: The First Shadow har debut på Broadway neste år.
Jeg gleder meg. Jeg er nervøs, men spent.
Det blir vilt.
Tekst: Ekaterina Pliassova