Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dame i gospodo,
Bert Kreischer.
BERT KREISCHER: SRETAN
Lijepo je biti doma.
A lijepo je i ne biti debeo ko svinja.
I dalje sam debeo, ali...
Bilo je malo izmaklo kontroli.
Smršavio sam 20 kg.
Da.
Nećete vjerovati ovo.
Toliko sam smršavio da sam neku večer vidio kako mi žena puši kitu.
Vlastitim očima. Vidio sam. Chupacabra postoji.
Prestrašio sam se.
Inače vidim samo trbuh. Pogledao sam i pitao se: „Koji kurac?”
I nju sam prestrašio. Odmah je bilo: „Alexa, uključi svjetla.”
Da barem nisam to vidio.
Bolje je u mašti. Kad si velik i radiš to u mraku,
ne naginješ se prejako jer bi mogao zasrati krevet...
Slušaš to godinama i postaje sve bolje i bolje...
Zvuči kao mama koja čisti kornet na vrući ljetni dan.
Samo...
Onda sam to vidio.
Kao kad netko prvi put kuša bobu...
Ono kad znaš da će ti nešto završiti u grlu, ali ne znaš kad.
Volim svoju ženu.
Ima 50...
Zamalo sam povratio.
Pedeset tri godine.
Da vam kažem...
Ti bokca!
Svaki put kad se seksamo
shvatim da jebem najstariju osobu koju sam ikad jebao.
I sviđa mi se. Taj je dio jeziv.
Da ste mi pokazali fotku moje gole žene kad sam imao 18 godina, pitao bih:
„Jesam li u invalidskim kolicima?”
Onda se seksate sa ženskom u menopauzi i kažete: „To, jebote!”
Kao bejzbolska rukavica koju imate već 20 godina.
Dobro miriše, prsti taman stanu unutra.
Vi biste pitali: „Zašto je tako velika?”
Jer je već dugo imam.
Naborana na pravim mjestima,
a vi je već 25 godina pošteno nabijate.
Ja ne bih mogao jebati ono što ti jebeš. Ti jebeš šutere.
Ja ne želim to.
Želim menopauzu. To je poput čaše viskija.
To je za muškarce, ti to ne bi razumio.
Složeno, dimljeno, bogat okus.
Što da kažem 20-godišnjakinji nakon seksa? „Smiješ se igrati na iPadu 15 minuta.”
Trebam žensku koja se znoji dok spava.
Jebeno se znoje.
Žena mi se znoji poput crnog propovjednika nedjeljom.
Kao da grlim dupina ujutro. Sva je mokra i...
Sise joj smrde.
Ne, sise su sjajne, ali smrde.
Jednog sam jutra srao, a ona si njuši grudnjak.
„Koji kurac radiš?”
Kaže: „Ovo ne miriše dobro.”
Koliko loše može biti?
Poput hokejaške rukavice. Ono...
„Operimo ih. To mi je najdraži dio tvog tijela.”
Dali su joj...
Pije testosteron i progesteron. To vam ne smijem reći, ali...
Ne znam medicinski učinak, ali mogu vam reći
da ju je to pretvorilo u kurvu.
Jebe me kao da mi želi dati sidu.
Ta se žena seksa kao da želi dobiti zelenu kartu.
Kaže: „Želiš seks preko telefona?”
Rekao sam: „Apsojebenolutno.”
Želio sam ga 20 godina.
„Nazovi me kad uđeš u autobus.”
Sprintao sam
s tvrdom kitom.
Znate li koliko je to teško? Ne znam kako to silovateljima uspijeva.
A onda sam imao telefonski seks
s 53-god. ženom koja nikad nije gledala pornografiju
i ne zna dobre kadrove.
Drži polegnut mobitel na jastuku. Vidim bradavicu i stropni ventilator.
I morate ostati smireni. A mislite si: „Baci cicu, pokaži picu!”
Ne možete to reći. Morate reći: „Da prebacimo na portret?
Od peta nagore. Da vidim tvoje prednje dijelove?”
Pitala me: „Želiš gledati moju macu?” Kažem: „Nisam to rekao.”
„Želiš vidjeti moju pizdu?” Kažem: „Prestani govoriti.”
„Želiš gledati kako mijesim svoj kruh.”
Rekao sam: „Uspori, Dolly Parton.”
A onda je počela i rekao sam: „Da, mijesi taj kruh.”
Kako god to zovu na jugu, daj još toga.
A onda je rekla: „Želim gledati tebe.”
Pomislio sam si: „To ne ide tako.”
„Ja sam dolje. Gledaj mi lice.”
Kaže: „Prestat ću ako te ne vidim.”
Najsramotnije tri minute mog života.
Stavim mobitel na nekih metar, zurim u onaj prozorčić gore i vidim se...
A postoji i nova funkcija na FaceTimeu.
Ne znam jeste li vidjeli, ali ako digneš palac gore,
on baci palac gore na zaslon.
A glava moje kite u mojoj ruci izgleda kao palac gore.
Rasturam zaslon, samo...
Toliko smo stari da me pitala: „Gledaju li nas ljudi?”
Ne znam. „Ide li ovo uživo?
Sviđa im se, dušo. Stvarno im se sviđa.”
Nisam mislio da će se ikome svidjeti ovaj seks Gilberta Grapea.
Mama i Arnie se ševe.
„Mogu se penjati, Gilberte.”
Nosio sam naočale za čitanje.
Znate kako bi bilo sramotno da to procuri?
Izgledam kao tužan mornar, samo...
Sise dodiruju trbuh.
Imate li vi već naočale za čitanje? Imate ih...
To je nešto za stare ljude.
Morao sam ih nabaviti. Dugo sam se odupirao.
Onda smo imali incident.
Vodim najstariju kćer na faks.
Naša turistička agencija kaže:
„Imamo dva vozila, Armadu i Escalade.”
Nisam upoznat s Armadom pa sam napisao:
„Želim dobru kombu.”
Jeste li znali
da je slovo K
na tipkovnici...
blizu slova B?
Poslao sam terorističku prijetnju
ženi po imenu Felicija.
U panici to pokažem kćeri, a ona me pita: „Koji si joj kurac rekao?”
Srećom, bila je u redu. Dobili smo Escalade.
Više ne pišem tu riječ.
Sad pišem „kombinacija”.
LeeAnn mi je nabavila naočale. Ide sa mnom k liječniku.
To je nešto za stare ljude.
Kad ti žena radi bilješke.
Išao sam kardiologu.
Kaže ona: „Ne govori on što ti misliš da govori.”
Apsolutna istina.
Rekao sam joj vijest koju sam htio čuti. Mogu manipulirati njime.
Nasmijat ću ga, sve će zaboraviti i dobit ću tablete.
Pitao me što radim da smršavim.
„Prebacio sam vagu na kilograme.”
LeeAnn kaže: „Prestani.” „Ti prestani. Ovako ću dobiti Xanax.”
Ona mi je odabrala naočale.
Stavio sam ih i jebeno sam sladak dok ih nosim.
Stavio sam ih dok sam ležao u krevetu.
Ušla je i rekla: „Kvragu, sladak si s tim naočalama.”
„Popuši ovu kitu, kujo.”
Došla me poljubiti
i shvatio sam da je nisam vidio u visokoj rezoluciji deset jebenih godina.
Stao sam na te naočale i spasio si brak. Stvar je sljedeća.
Ne, odjebite.
Volim je. Znate da je volim. Da.
Da me prevari, ubio bih je. To je ljubav, zar ne?
Ubio bih i svoje kćeri. Neću biti samohrani roditelj.
Krenuo bih ispočetka. Dobit ću dva milijuna ako umre. Koji kurac?
Kako da budeš tužan na sprovodu
kad znaš da čekaš dostavu broda?
U ovome je stvar. Za sve koji su u toj situaciji.
Klinci idu na faks, starite... Ovo je ključ sretnog braka.
Radim ovo svako jutro. Doista.
Svakog jutra nađem svoju ženu ma gdje bila.
Ništa ne kažem. Priđem joj i zagrlim je.
Nagnem se i poljubim je,
a ona mi uzvraća poljubac.
U tom trenutku to me podsjeti
na ženu, djevojku koju sam oženio.
Tako je.
Čujete ih kako podržavaju?
Jer znaju, kad pogledaju gore, da im se koža zategne.
A tek ako ih primiš za uši i povučeš... „Eno je!”
To je žena koja puši kitu na jet-skiju.
Prije jest. Da, seljača je. Jeste li ikad jebali seljaču?
Kao da hvatate svinju u divljini. To je jebeno ludo.
Prava seljača. „Disciplinirajte svog psa lopatom.”
Morali smo se riješiti zastava njezina oca, takav tip seljače.
Takva je seljača...
Ima dvoje rođaka
koji su u braku.
I imaju dijete.
Moja kći Ila je rekla: „To se ne bi smjelo događati.”
Moja žena, ljubav mog života, svima nam je rekla, mrtva ozbiljna,
nešto što ću tiskati na majicu jednog dana.
Mrtva ozbiljna rekla je: „Jebote.
Rođaci su, no ne u krvnom srodstvu.”
Riječ je o incestu, znaš to, zar ne?
Rekla je: „Rođaci su, no ne u krvnom srodstvu.”
Upoznao sam njihovo dijete.
Krvno srodstvo.
Itekako krvno srodstvo. Krv nije voda. I ne mislim na seriju.
Dijete je skroz retardirano.
Najgluplja je osoba koju sam upoznao, a odrastao sam u Lutzu.
U Alabami sam, na doku.
Sunce zalazi, nemam majicu, u ruci je koktel, baš uživam
i odjednom osjetim bebu selju.
Čips i sokić.
Pogledam, mali tupan me gleda.
Kaže mi: „Ej, gospon.
Baci me u vodu.”
Rekao sam: „Pa skoči.”
Rekao je: „A, ne.
Baci me u vodu.”
Rekao sam mu: „Samo se ti nagni
i upast ćeš.”
Nasmijao se.
„Hajde, gospon. Baci me kao da smo u WWE-u.
Baci me u vodu.”
„Dobit ćeš što si tražio.”
Imam samo kćeri, nikad ih nisam prebio. Ovog hoću.
Možda mu izbijem zrak iz pluća, divan je to zvuk koji djeca proizvode.
Najboljih pet zvukova koje možete čuti. Prvo, ženski orga... Ne!
Prvo, smijeh gluhe osobe. To je najbolji zvuk.
I to govorim iz ljubavi. To je čista radost, neobuzdano.
Nema tu fentanila.
Dvoje gluhih koji se smiju zvuče kao da udaraju golubove.
Tajna. U hotelskoj sobi pored moje seksao se gluhi par.
Dvaput sam drkao.
Jesam.
Mislio sam da se svađaju oko pizze. Uglavnom...
Dakle, zgrabio sam ga za vrat, okrenuo ga,
podignuo sam ga pravim hrvačkim zahvatom i bacio.
Tad sam čuo njegovu mamu kako govori:
„On ne zna plivati!”
Lennie iz O miševima i ljudima
zaboravio je da ne zna plivati.
Ja sam bio poput ruke Božje. „Umri, đavolje sjeme!”
Čim je dotaknuo vodu, nestao je.
Sve mame viču: „Bert, spasi tog malenog!”
Dio mene misli: „Možda je ovo prirodna selekcija.”
Ali spasio sam ga.
Rodbina smo.
On je sam sebi rodbina.
Odveo sam ga u plićak.
Izgovorio je najbolju rečenicu koju dijete može reći. Znate koju?
Ne, ne.
Ne.
„Ne znam plivati.”
„Ne seri, govno jedno.
Zato smo obojica mokri. Znaš to, zar ne?”
Na to kaže: „Gospon, mislio sam da imam pojas za spašavanje.”
Znam kako mu je. Rekao sam mu: „Kompa, to su ti sise.”
Došla mu je mama i kudi ga.
„Ne znam što nije u redu s njim.”
LeeAnn pak viče na mene jer sam izvadio vape iz džepa
prije no što sam skočio u vodu.
One su otišle, a mi smo ostali u plićaku kao dvije mlohave kite na orgijama.
Kaže on meni: „Žao mi je, gospon.
Nisam nas htio uvaliti u nevolje.
Ali ako stavim prsluk za spašavanje,
bi li me bacio u vodu?”
„Ništa me ne bi više veselilo
nego da tebe bacam u vodu.”
Nasmijao sam se svaki put kad je došao do ruba
jer bi rekao: „Čekaj!
Imam ga.”
Mali je sretan što je živ.
Nitko nema više sreće od mene.
Kažem vam. Ne zaslužujem ništa od ovog što imam.
Divnu ženu, divnu djecu, odlične...
Imam toliko sreće da će se i vama posrećiti ako se družite sa mnom.
Kunem se Bogom. Imam toliko sreće...
Ako nešto izgubite, ja sam osoba koja će to naći.
Ja ću vam to naći. Ispričat ću vam dvije priče.
Jedna je primjer da vidite o čemu pričam,
a druga je velika priča.
Priča primjer.
Prije 13 g. odveli smo cure na plažu.
Pored nas su motokros par i crnački par.
Kažem motokros jer su bijelci prepuni tetovaža. Dakle...
Da.
Kako vi to kažete?
Ovo ide u dobrom smjeru.
Crnac...
Crnac trese pijesak s deke,
vjenčani prsten mu završi u pijesku i kaže: „Izgubio sam prsten.”
Čujem riječ „izgubio”, ukrutio mi se.
Znam svoju supermoć.
Rekao sam: „Ja sam Bert Kreischer.
Ja pronalazim ono izgubljeno.”
LeeAnn već zna i kaže: „Evo ga opet.”
Kaže ona njemu:
„On će ti naći prsten i moraš trpjeti sve što ti priušti.”
Svi smo tražili, motokrosisti, crnci, moja obitelj.
Odustaju nakon 30 minuta. Ostajemo crnac i ja.
Bili smo poput ekipe iz Vrućih sedla. To nije baš najbolji primjer.
Nakon 30 minuta i on odustaje. „Nećemo ga naći.”
Ja sam rekao: „Ti ga nećeš naći.
Ja sam Bert Kreischer.
Ja pronalazim ono izgubljeno. Ne zaboravi to.”
On je sjeo i ja sam tražim nekih pet minuta.
Prolazim prstima kroz pijesak
i njegov vjenčani prsten dođe mi na prst
kao da ga je sam Bog ondje stavio i rekao:
„Ne daj da zaborave tko si ti
i što radiš.”
Naježio sam se. Samo sam stajao ondje.
Pogledao sam motokrosista.
Pitao sam ga ima li Google na mobitelu. Ima.
„Pogledaj što piše da Bert Kreischer radi.”
Kaže LeeAnn. „Opa, našao je prsten.”
Motokrosist kaže: „Piše da nalazi ono izgubljeno.”
Crnac pita jesam li ga našao. „Ne razgovaram s tobom.”
Pitam njegovu ženu: „Moje ime i što radim?”
Ona ustane i kaže:
„Ti si Bert Kreischer, nalaziš ono izgubljeno.”
Kažem ja: „Neka on to kaže.”
Kaže ona njemu: „Reci njegovo ime, gade!”
„Bert Kreischer, nalaziš izgubljeno.” „Reci to Gospodinu.”
„On je Bert, nalazi izgubljeno!”
Rekao sam: „Našao sam ti prsten, gade!”
To je početna pričica.
Jednom sam našao dijete.
Ne u kontejneru, bilo je živo.
Dan nezavisnosti. S curama sam na paradi, nemam majicu, imam pivo.
Mrtav pijan. Dobar sam otac.
Dječak vrtićke dobi hoda i plače.
Kleknem i pitam ga što je bilo.
Kaže: „Izgubio sam obitelj!”
Čujem riječ „izgubio”, ukrutio mi se.
Iz ispravnog razloga.
Kažem: „Ja sam Bert, pronalazim ono izgubljeno.”
Moje cure su pored mene i kažu: „Da, stvarno!”
Pitao sam ga je li mu mama ovdje.
„Ne znam!”
Pitao sam ga kako mu se mama zove i rekao je da ne zna.
Ila me potapšala i rekla: „Pusti ga, mrgo.”
„Što?” „On je Rom. Nastavi hodati.”
„Ma ne...”
Kaže ona: „Ovako kradu. Vidjela sam na TikToku. Idemo.”
„Dosta je bilo TikToka.”
Pitao sam ga je li mu tata ovdje, nije znao.
Pitao sam ga kako mu se tata zove, ni to nije znao.
Sad si ja već mislim...
„Možda je riječ o Romu.”
Georgia, najpametnija od nas,
pogledala nas je i rekla da prestanemo.
Kaže mu ona: „Ja sam Georgia. Kako se ti zoveš?” Malo se smirio.
„Nathan?”
„Nathane, ovo je moj tata.
Ljudi ga zovu Bert. Kako ljudi zovu tvog tatu?”
U panici je, ali malo se smirio.
Kaže: „Ne znam...
David?
Možda Michael?”
Kaže Georgia: „Dobro, on je Rom.”
Primili smo ga, cure ga drže za ruke, ja sam iza njih.
Hodamo i ja vičem: „Pronašli smo dječaka!
Posve novog dječaka!
Je li netko izgubio Nathana?”
Jedna me mama pitala: „Što to radiš s djetetom?”
„Tinder mu ne radi. Tražim mu pičku.
Jebi se!”
Nametljiva kurvo. Uglavnom...
Neki ga je tata prepoznao. Ide u školu s njegovom djecom.
Kažem mu: „On je izgubio obitelj, a ja gubim strpljenje. Možeš li...
Objasni mi.”
„Obitelj mu je na zabavi u onom dvorištu.”
„Nathane, ostani s mojim curama, idem po tvoju obitelj.”
Otišao sam na tu zabavu, uzbuđen sam.
Popio sam pivo i stavio im limenku u sandučić...
„Našao sam dječaka!
Zove se Nathan. Je li netko izgubio Nathana?”
Ništa.
Odjednom čujem kreštavu Ilu.
Kaže ona: „Ima li tu neki David?
Možda neki Michael?”
Pitao sam je što radi, rekla je: „Rješavam se tog Roma.”
Tata nekih 3 m od mene kaže: „Ja sam David.”
Pitao sam ga ima li sina, kaže da ima.
„Zove li se Nathan?”
„Pa da, zove se Nathan.”
Ila kaže: „Misliš da je ovo mađioničarski trik?”
„Nathan se nikad ne izgubi.”
„Ja sam ga našao.
Hoćeš pogledati malo smeće da vidiš je li tvoj?”
Kaže: „Valjda.” Počnemo hodati.
Ja kažem: „Nathane!”
Iste sekunde neki je otac došao trčeći iz dvorišta.
Ovaj je otac izgubio dijete.
„Netko je našao Nathana?”
„Da, ja.” „Ja sam Michael.”
Pomislio sam: „Hvala kurcu!”
Davidu sam rekao da odjebe.
David je podivljao.
„Jebemu! Dovraga. Michaele, jesi li pio?”
„Jedno piće.” „Trebao si čuvati Nathana.”
A ja si mislim...
Kako nisam riješio ovaj Scooby Doo misterij?
Ila me pitala je li on Rom.
Rekao sam joj: „Jebeno začepi.”
Gledala ih je kako se svađaju i odjednom joj je sinulo.
„Georgia, otkrili smo zašto ne zna mamino ime.”
Ispričao sam tu priču dvoje ljudi tog dana.
Prva osoba bio je Joey Diaz i bila je to najbolja reakcija.
Najbolja.
Park pun liberalnih roditelja u L. A.-u.
Na dijelu kad ovaj pita Michaela je li pio
najglasnije moguće Joey kaže: „Jebeni gejevi?!”
Zatim sam ispričao ženi LeeAnn.
Kad sam na početku priče rekao „David ili Michael”,
ona je rekla: „Aha, tata voli slatkiše?”
„Pa nemaju dijabetes, LeeAnn.”
Kaže ona meni: „Ma ne, tako mi na jugu zovemo gejeve.
'Mislim da je on slatkiš.'
To je pristojan izraz za geja.”
„Baš ti hvala, Paula Dean.
Kakve još slatke uvrede imate?”
Ona je dobra osoba. Doista.
Ne kažem da sam ja dobra osoba.
Smijem se groznim stvarima.
Ono čemu se ne bih trebao smijati... Obožavam to.
Ne mogu si pomoći. A ako još k tome LeeAnn popizdi, to mi je vrh.
Jednom smo letjeli iz Miamija na LAX.
Check-in je u Miamiju. Došli smo na pult, prijavili torbe.
Pitam ženu ondje: „Ima li mjesta u prvom razredu?”
Ima jedno. „Super, može.”
„A vaša žena?”
„Čini mi se da ste rekli da imate jedno.”
„Nećete ga prepustiti ženi?”
„Apsolutno ne. Volim piti dok letim.
Ona je menonit, ništa od toga.
Ona će buljiti u zid šest sati, a ja se volim razuzdati.”
Kaže LeeAnn: „A kavaliri?”
Kavaliri su bili prije prvog razreda, nema tog više.
Bila je bijesna u zračnoj luci.
U avionu je zastala kod mog sjedala. „Ma hajde.”
„Ne, ne, ti si u potpalublju, hodaj.
Zabavi se plešući s Leom i Talijanom na dnu broda.
Izgleda zabavno. Bit će ti super.”
Otišla je tri reda iza mene, ja sam u prvom razredu.
Dobio sam piće, dvostruki Jackie s ledom. S puno leda. Prvi gutljaj...
I onda sam čuo nešto jako glasno.
Svi su se ukočili.
Pitam LeeAnn: „Jesi li to bila ti?”
Ona odgovara: „Ne, šupčino.
Žena s posebnim potrebama je na letu.”
„Što to znači?”
Odgovara: „Mislim da si upravo čuo.
Boji se letenja
i to potiče neke tikove.
Jedan od njih je glasanje poput slona.”
„Koji je drugi” Kaže ona: „Jako mlatara rukama.”
Ja je pitam...
„Je li zgodna?”
Nema nikakvog odgovora.
Pitao sam je gdje sjedi.
Napisala mi je: „Na tvojem mjestu, šupku.”
Tad je počeo smijeh i nisam se mogao suzdržati.
Umirem od smijeha jer slušam što se događa tri reda iza mene.
Kad god bi netko došao onamo,
svi su imali istu reakciju: „Za Boga miloga!”
Prije polijetanja
otišao sam do stjuardese.
Rekao sam: „Moja žena sjedi do žene s posebnim potrebama.”
Čak i stjuardesa je rekla: „Jebemti.”
Rekao sam da ću se zamijeniti s njom. Bila je oduševljena.
„Dobar ste čovjek.”
„Znam.”
Rekao sam da moram piti.
„Moja žena će biti u prvom razredu, ona uopće ne pije.
Bio bih zahvalan ako meni date cugu.
I ja se bojim letenja, povezat ćemo se.
Dajte mi da pijem i bit ćemo super.”
Kaže ona meni...
Ako pijete u avionu, znate koliko to znači.
„Popijte to piće, donijet ću vam novo.”
Donijela mi je novo piće i dala mi je dvije bočice Jackieja.
„To je dok ne dosegnemo visinu.
Donijet ću vama prije svih.”
Opet me zgrabila i kaže:
„Da je bar više muškaraca ovakvo.”
Ne zna da si mislim:
„Moram početi putovati s osobom s posebnim potrebama.
Ako mogu ovako piti, idem u London.”
Dobio sam piće,
prolazim pored svih onih sebičnjaka u prvom razredu.
Dođem u ekonomsku klasu. Nisam bio spreman za ono što sam vidio.
Kao neka prčvarnica u četiri ujutro.
Ljudi moji, bio je to Gospodar muha, a predvodnica je žena s potrebama
koja je visoka 1,95 m.
Velika kučka.
Izgleda kao Gronkova sestra.
Divljački mlatara.
Tad sam shvatio da ima kuhinjske rukavice
zalijepljene selotejpom na ruke.
Dao sam LeeAnn piće i rekao: „Uživaj u letu. Izvoli.”
Stjuardesi sam rekao da se nije htjela zamijeniti.
Nisam se mogao prestati smijati.
Samo da budemo jasni, nisam se smijao osobi s posebnim potrebama, ne, ne.
Ja sam se smijao
članu obitelji
koji je rekao da će on zalijepiti
rukavice...
Različite! Jedna je bila u obliku jastogovih kliješta,
druga je imala natpis.
Zalijepio ih joj je na ruke i rekao: „Uživaj na zapadnoj obali.”
Koji kurac?!
Umirao sam od smijeha cijeli let.
Pio sam i zaspao sam.
Probudio se, izašao iz aviona i čekao LeeAnn.
I dolazi LeeAnn sa svojom novom frendicom.
Izgledale su kao Schwarzenegger i DeVito u Blizancima.
„Jebote, je li nam to rodbina?”
LeeAnn mi smireno kaže: „Dobro je.
Pomoći ćemo joj s prtljagom.”
„Da, ona vjerojatno ne može s tim rukavicama.”
LeeAnn kaže da ćemo ih skinuti.
Kažem ja: „Ma kurac.”
Voljena osoba ih je zalijepila. Oni znaju nešto što mi ne znamo.
Ne želim saznati da je žena Wolverine.
Nisam se mogao prestati smijati, u autu, kod kuće...
LeeAnn je bijesna. To mi je omiljeni smijeh.
Kad ljutiš supružnika.
Legnemo u krevet, gol sam, pijan ko guzica, zaspem odmah.
Probudimo se sljedeće jutro i zaboravili smo da smo se posvađali.
Počnemo se ljubiti,
počnemo se seksati.
I onda, usred seksa,
LeeAnn podigne ruke...
U tom sam trenutku shvatio.
Počeo sam se smijati, odmah sam svršio.
Svršavam i govorim: „Kuhinjske rukavice!”
I LeeAnn se počne smijati.
„Konačno si shvatila.”
Kaže ona: „Itekako sam shvatila.
Jesi li jučer srao na aerodromu?”
„Možda.”
Kaže ona: „Probaj si guzicu.”
Posegnem ja iza.
Papir za zahodsku dasku
još uvijek je ondje.
Sjedio sam toliko dugo da mi se spojila s nogama i guzicom.
Obukao sam traperice preko toga,
otišao na avion, sjedio na tome šest sati,
spavao sam s time, jebao sam ženu s time!
Ja sam užasnut, ona se smije i kaže:
„Pojebala sam osobu s posebnim potrebama.”
Moje kćeri ne vole tu šalu.
Ne sviđa im se moj nastup.
Nakon jednog nastupa rekle su da sam ženomrzac.
„Srećom, vi ste žene. Nitko vas ne sluša.”
Ni to im nije bilo smiješno.
Rekle su mi: „Tata, možeš li napisati jednu feminističku šalu
za žene u publici koje su feministice?”
Da čujemo!
Dobro.
Nadam se da ćete uživati.
Zapamtite, ja sam je napisao.
Bit će malo politička, dobro?
Stvarno hoće.
Ali dobro je jer ovo radim za svoje cure.
Sve su žene bolje od muškaraca.
Frajeri koji sumnjate, mogu vam to i dokazati.
Jeste li se ikad spremali lizati ženu,
a ona vas zaustavi i kaže: „Ne bih na tvom mjestu.
Nisam baš svježa dolje.”
I tip će reći:
„Baš ti hvala.”
Dame...
Jeste li se ikad spremale popušiti frajeru
i on vas je zaustavio i rekao: „Ne bih na tvom mjestu.
Bio je naporan dan i nisam...”
Jebeno nikad! Nikad!
Tip će se pomirisati i reći: „Neće ona to osjetiti.
Samo je vlažno, ne smrdi.
Ma to je sjeme i slično.
Čmar mi smrdi.
Nos je ovdje, čmar je ovdje. Kako...
Otrljat ću se o njen jastuk, mislit će da ona smrdi.”
Iz tog razloga
ja, Bert Kreischer, posve čista srca i iskreno,
vjerujem da muškarac ne bi trebao zakonski odlučivati o ženinom tijelu.
Jer svaki muškarac ovdje,
svaki kongresnik, senator, ma predsjednik Amerike...
Svi smo jednom bili toliko arogantni
da smo mislili da znamo bolje od žena
i svejedno smo otišli tamo dolje.
To napraviš samo jednom.
Imamo tu kurčevitu energiju.
„Ma u redu je.
Volim te.
Nema tog mirisa koji bi me...
Bože, jesi li jahala konja?
Moramo ti nabaviti novo sjedalo za bicikl. Nešto nije u redu.
O, Bože. Ma ne, mogu ja to.
Ja sam Johnny Knoxville, ovo je izazov smrdljive pice.”
To je politička šala.
Moje kćeri neće to nikad čuti.
Nedavno su otkrile da sam glup.
LeeAnn zna da sam glup.
Mislio sam da su Helen Keller i Anne Frank ista osoba.
Stvarno.
To sam saznao u kući Anne Frank.
Kompići i ja bili smo napušeni u obilasku. Cijelo vrijeme pričao sam o njezinu psu.
Oni si misle...
„Što?”
„I vi biste pobjegli da se zovete...”
U kuhinji sam rekao: „Ovdje je opekla prste.”
Pitali su kako.
„Pokušavala je pročitati pekač za vafle.”
Jedna me žena pitala: „Jesu li to šale o Hellen Keller?”
Momci su shvatili da nemam pojma tko je jebena Anne Frank
i da mislim da smo u kući Hellen Keller.
To je ultimativni smijeh, napušeni ste i želite se smijati,
ali ne možete jer ste u jebenom muzeju holokausta.
Kako su moje kćeri saznale?
Odveo sam ih u Italiju, bili smo u Rimu.
Jeste li znali
da je talijanski Rim isti Rim
kao onaj u Rimskom Carstvu?
Dobro, dobro. Baš svi?
Dignite ruke.
Jeste li znali
da je Julije Cezar bio
stvarna osoba?
Ja to nisam znao.
U obilasku smo i pričaju nam o Cezaru i Kleopatri, tim izmišljenim imenima.
Pitao sam kći je li to stvarna osoba,
pogledala me... To malo govno.
„Odlično pitanje za grupu, tata.”
„Pitanjce.
Znamo za umak i ‘pizzu, pizzu’, ali...”
Vidjeli smo Davida, goli kip tipa koji ovako stoji. Michelangelovo djelo.
Pitao sam Georgiju: „Zašto ima tako malu kitu?”
„Još jedno odlično pitanje za cijelu grupu.”
Dignem ruku. Ovo je brutalno.
Ovaj put cijela se grupa okrenula da čuje pitanje.
„Da, ali zašto ima malu kitu?”
Tip kaže: „Odlično pitanje.
Michelangelo je znao ako mu napravi veliku kitu da ćete samo buljiti.”
„Ima smisla. Gledam iako je mala.”
Mi ne izgledamo dobro kao obitelj.
Pomislite li ikad da niste baš ekipa iz snova?
Mi ne izgledamo ni kao da se znamo. Ila je obučena kao Big Jay Oakerson.
Georgia ne nosi grudnjak, ima piercinge i tetovaže.
LeeAnn ima torbicu oko struka, majicu u hlačama i kartu.
Trans verzija Joea Rogana.
Ja sam pijan i znojan, a trebao bih biti vođa?
Nisam nikakav vođa, to vam mogu reći.
Moja kći Ila... Njezin mozak je drukčiji.
Ja imam problema s kontroliranjem nagona. To nije tajna.
Ila ima nevjerojatne probleme s kontroliranjem nagona.
Tijekom pandemije ako bi me vidjela da pijem,
sjela bi na naslon moje fotelje i počela divljački pretraživati Amazon.
Rekla bi mi: „Hej, mrgo. Što misliš, koji stoji hladnjak?”
„Veliki?” Kaže: „Ne, onaj mini.”
„Pa 150 dolara.”
„Da ti kažem da su 79, koliko bi ih kupio?”
Kažem: „Četiri.” „Riješeno, sinko!” Klik.
Jeste li ikad naručili nešto s Amazona mrtvi pijani
i onda morali shvatiti što je to kad je došlo?
Ja nisam morao pogađati kad sam vidio četiri minihladnjaka
na našem trijemu.
I nisu maleni.
Veličine su Tyriona Lannistera.
Ovo je bilo najgore.
Cure žele naučiti skejtati.
U našoj jednosmjernoj ulici svi su vozili u krivom smjeru.
Bio sam na večeri s curama i LeeAnn i kažem ja njima: „Znam!
Kupit ću čunjeve i postaviti ih na kraju ulice.
Ljudi će morati usporiti. Svi poštuju čunjeve.”
Seljača LeeAnn kaže: „Tupane.
Ne kupuješ čunjeve.
Kradeš čunjeve.
Nitko ne kupuje čunjeve.
Nema ih čak ni u Walmartu!”
Sad i ja mislim da nikad nisam vidio čunjeve za prodaju.
Ila ih već ima u košarici na Amazonu.
„Ma ne slušaj Forresta Gumpa, vidi.”
„Ila ih je našla.”
Kaže ona: „To nisu vel'ki čunjevi.
To su neki mali čunjići.
To su...” Ne ide mi baš imitiranje.
Postala je cajunski kuhar.
„Ajde vi tamo s tim malim čunjevima.
To nisu vel'ki čunjevi.”
„Veliki čunjevi?” Puna samopouzdanja kaže: „Veličina osam.”
„Je li to veliko?”
„Najveće što imaju.” „Naruči.”
„Koliko ih želiš?” „Jebemti, daj osam.”
Pogledala je LeeAnn i Georgiju: „Riješeno, sinko.”
Rekao sam im: „Jedva čekam vidjeti vam lica kad ovo bude uspjeh.”
Čekali smo četiri dana da stignu naši čunjevi.
LeeAnn i Georgia obavljaju stvari, ja sam doma s Ilom.
Vidim dostavljača.
Dolazi s gomilom velikih čunjeva.
Stavio ih je na trijem.
Visoki su poput NBA igrača.
Naježio sam se.
„Ila! Jebeno smo rasturili!”
Ila dolazi i vidi ih kroz prozor. „Opa!
To nisu mali čunjevi.”
„Da, nisu.” „To su vel'ki čunjevi!”
„Kako ćemo ih pokazati ovima?”
„Trebali bismo blokirati ulicu.
Zatvorimo ulicu. Neka nam se ispričaju na uglu.”
Jebeno slavimo.
Nisam vidio dostavljača da dolazi s još osam čunjeva.
Tek kad se vratio treći put.
Sad ih je već 24. To je mnogo čunjeva.
Stisnulo me. Odem do vrata. „Ovo je neka greška.”
„Ne, nije greška.
Kombi ih je pun.”
On ode, a Ila kaže: „Vidi sve te čunjeve!”
„Dosta naglaska, Bobby Boucher.
Koliko si ih naručila?”
„Pa za 2400 dolara.
Je li to puno?”
„Kujo, radnicima na cesti ne treba ih toliko!
Uraganu ne treba toliko čunjeva!”
Na petom paketu mrtav ozbiljan pitao me
otvaramo li restoran brze prehrane.
On je otišao, a ja sam ostao stajati sam u dvorištu s ovom tukom
i gledam tu gomiletinu čunjeva
kao mrtve prostitutke u prtljažniku.
Ja paničarim, ona rješava problem. „Bez brige, sakrit ćemo ih.”
„Ma gdje ćemo ih sakriti?” „Iskopat ćemo rupu.”
Pomislio sam: „O, Bože.
Misliš da mama neće primijetiti 70 grobića u dvorištu?”
Odjednom čujem LeeAnnin auto.
Ila me pogleda i kaže: „Samo polako.”
Vrata se otvaraju, a LeeAnn i Georgia se cerekaju poput galebova.
Čujem Georgiju kako govori: „To su oni vel'ki čunjevi.”
„Došlo je do pogreške.”
LeeAnn kaže: „Veličina osam, ha?
Budale, znate da je to bila količina.
Kupili ste 64 čunjeva.”
„Znala si to?”
„Tako je. Htjele smo vidjeti izraz na vašim glupim licima.”
„A sada izvolite na Amazon.”
„Vratit ćemo ih.”
Kaže ona: „Kupite si kuhinjske rukavice i selotejp.
Završio si s Amazonom.”
Moja djeca odrastaju.
To mi se ne sviđa.
Georgia je uhvaćena kako puši travu.
Zar ste joj je vi prodali?
Ja nisam bio tako sretan.
Bio sam na snimanju jedne emisije. LeeAnn me nazvala.
„Imamo problem.” „Što?”
„Georgia je pušila travu.” Podivljao sam.
„Koji kurac? Tko joj je to dao?”
„To je tvoja trava.” „Sad još i krade?”
Poludio sam kao moj otac.
„Čut će ona mene.
Reci joj da mi je slomila srce. Mora zaslužiti moje povjerenje ispočetka.
Više joj ne vjerujem.
I večeras na FaceTimeu nećemo završiti dok ona ne bude plakala.”
I poklopio sam.
Bio sam na ručku sa Snoop Doggom.
Gledao me u panici. Kaže on meni:
„Hej. Problemi kod kuće?”
„Da.
Ti bi mi mogao dati dobar savjet.
Moja kći pušila je marihuanu.”
Snoop kaže:
„To je sve?”
„Ali 15 joj je godina.” „Kad si ti prvi put pušio?”
Rekao sam: „To nije bitno. Bila su to druga vremena.”
„Da, tad je to bilo ilegalno.”
Kaže on meni: „Napast ćeš je samo zato što je pušila travu?”
„Da, takav sam roditelj.”
„Neću dopustiti da se to dogodi mojoj nećakinji.
Nećeš je napasti večeras.
Znaš što se događa?
Tvoja malena djevojčica odrasta i zato si tužan kao muškarac i tata.
Uzet ćeš tu svoju mušku energiju,
istresti je na nju i to će joj slomiti srce.
I neće ti vjerovati jer ćeš ispasti licemjer.
To će vam naškoditi odnos...”
„Kad si ti postao doktor, jebote?”
„Danas, nakon posla,
dođi u moju prikolicu.
Smirit ću te, jebote.”
„Kako to misliš?”
„Znaš ti dobro.”
„Samo pitam.”
„Kompa...” Jako mi se približio i počeo pričati kao pravi svodnik.
Kaže: „Kompa,
mi ćemo si pušiti.”
Kažem: „Što si jebeno rekao?”
„Kujo, čuo si me. I nemoj nikome reći.”
Ustao se i otišao.
„Neću pozvati još ljudi da nam i oni puše.”
Koji k... Bio sam u panici. Nazvao sam LeeAnn
i rekao da mi Snoop želi pušiti.
„Ma nije to rekao. To je sigurno neki sleng.
Bit ćete kod njega.
Ondje će biti neke fufe, polij ih šampanjcem i dobro.”
„Pa da, to je vjerojatno to.” Odem u njegovu prikolicu.
Pokucao sam nakon posla. Nemam majicu, kunem se.
Rekao je: „Znao sam da ćeš doći.”
I sam je u prikolici.
„Stvarno?” „Da, bijelci to obožavaju.”
To je istina, volimo gej stvari.
Da mu stavim kitu na rame, rekao bi: „Jesi me!”
Volimo to! To je jezik ljubavi s našim prijateljima.
Najviše sam nasmijao Tommyja... Tom Segura, komičar s invaliditetom...
Ne znam znate li tko je on.
Komičar s invaliditetom koji ne može ovo.
Najviše sam ga nasmijao kad sam stavio kitu i jaja u čašu
došao mu straga i rekao: „Kitopsina za vas?”
Volimo gej sranja. Ima pravo.
Kažem ja: „Čekaj malo.
Nikad nisam ovo radio, Snoope.”
Kaže on: „Ma sereš.”
„Mislim, jesam u srednjoj i na faksu, ali...
Ti ovo radiš?”
„Da, ponekad, s prijateljima.”
Pitao sam s kime. Rekao je: „S Dr. Dreom prije koji tjedan.”
„Ti i Dr. D... Kao, u isto vrijeme?”
„Berte, to je jedini način. Koji ti je? Mislio sam da si ti kul.”
„Ma jesam, jesam.”
„Kul sam.” I krenem prema kupaonici.
Snoop me pita: „A kamo ćeš ti, jebote?”
„Pa idem se istuširati.”
Pitao me zašto.
„Pa rekao si da ćemo si pušiti.”
„Kujo, rekao sam da ćemo se napušiti.”
„Bože, to je mnogo bolje.
Ovo je bolje od toga da si pušimo.”
Snoop se ne smije.
„Više ne želim pušiti.
Mislim da želim biti sam.
Došao si na pušenje?”
„Bila je to tvoja ideja.”
„Ni pod razno, jebote!
I da je, ti si jebeno došao?”
„Bio sam uzrujan.”
Kaže on: „Da te nisam zaustavio, gdje bi ti sad bio?”
„Tuširao bih se.”
„I što bi radio?” „Čekao bih tebe?”
Posegnuo je u džep,
izvadio pljugu, uzeo dim i rekao:
„Jebi se, znam zašto ti kćer puši travu.”
Hej, može li mi netko na brzinu dodati ručnik?
Kita mi se znoji!
Znojenje na Floridi je nešto drukčije.
Itekako!
Ako niste ovdje odrasli, pitate se koji je vrag ovdje.
Ljudi odavde pitaju: „Jaja ti se znoje u cipele?”
Znoj se cijedi s jaja. Ludo.
Može bilo koja majica. Skini se i daj mi svoju.
Imam još jednu priču i...
Duga je.
Hvala ti, Kyle. Dame i gospodo, Kyle, bivši vojnik.
Pripremite se.
Uspavali smo psa.
Priča postane smiješna, dobro?
Bila je to divna kujica, doista.
Priscilla. Prvi veliki pas kojeg sam imao. Bulmastif.
Najbolji pas. Sjećam se prve noći s njom.
Znate ono kad uzmete štene, a oni su nervozni, preplašeni...
Morate im reći da je to njihov dom.
Svi su se igrali s njom, no nešto je bilo čudno.
LeeAnn i cure odu spavati, a ja pijem viski sa psom.
Razgovaram s njom pijan.
Ono...
Sjećam se da sam joj rekao...
Rekao sam joj: „Malena, imat ćeš divan život.
Ne moraš biti nervozna.
One će te cure bezuvjetno voljeti.
Ona žena pobrinut će se za sve tvoje potrebe.
Mene baš i neće biti, ali...
Od tebe trebam sljedeće.
U zamjenu za sve to, kad me nema,
ti moraš biti moj terorist.
Za sve one koji žive ovdje moraš dati život.
Prvo ti umreš, onda tek one.”
Zatvorila je oči, stavila mi glavu u krilo i rekla: „Doma sam.”
Jeste li se ikad toliko napušili da se mazite sa psom i kita vam se ukruti?
Da, ni ja.
Nitko? Dobro, jednom!
Jednom... Ma dogodilo ti se to, zar ne?
Uzeo sam previše bombona, probudio sam se nadrogiran.
Priscilla je došla u krevet i mazimo se ko ludi.
Nisam shvatio da mi se ukrutio.
LeeAnn dođe i pita: „Za kog je ta tvrda kita?”
Nisam se mogao prestati smijati.
Rekao sam: „Za Priscillu. Samo se zbog nje ukrutim.”
LeeAnn mrzi tu šalu.
Ponavljao bih to svako jutro u kuhinji.
Pomazio bih Priscillu.
„Znaš da si jedina zbog koje mi se kita ukruti.”
LeeAnn bi rekla: „Prestani, to je odvratno.”
Zato sam to i radio.
Kupili smo još jednog bulmastifa, Maca.
Nije baš najbolji pas.
Dobar je, volim ga.
Ali kurviš je i glup je ko kurac.
I obožava moju kitu. Taj pas...
Ako mi vidi kitu, pomisli:
„To je moje.
Danas ću se toga dočepati.”
Ne možeš ni drkati pred njim.
Drkaš pred Priscillom? Ona izađe iz sobe.
„Pustit ću te na miru.”
Mac te vidi kako drkaš, dođe ti skroz blizu...
„Dobro.
Hoćeš li baciti taj štap ili što?”
LeeAnn i ja, seks u psećoj pozi. Mislio sam da će mu se to svidjeti.
Pljusnem je po guzici i shvatim da je to njezin pas, ne moj.
Poludio je.
Izašao sam iz LeeAnn
s tim velikim feromonskim štapom.
Oči su mu zasjale i rekao je: „Danas ću to pojesti.”
U panici sam.
U krevetu je zvijer od 70 kg,
ali pas me napada.
Ne znam što da radim.
Dobro. Shvatili ste?
Jednog jutra
Priscilla je teško disala i odveo sam je veterinaru.
Veterinar nam je rekao da nije dobro.
„Ima tumor na srcu.
Morat ćemo je uspavati.”
Odrastao sam, kao i mnogi muškarci ovdje,
s ocem koji me naučio da ne plačem.
Kad bih zaplakao, rekao bi mi: „Ne budi pička.
Izdrži. Budi muško.
Ne želim te vidjeti kako plačeš.”
Kad sam dobio kćeri, tata me pozvao na stranu i rekao mi:
„Ne daj da te vide kako plačeš.
Moraju znati da su sigurne, da imaš sve pod kontrolom.
Ako moraš plakati, ne daj Bože, idi u ormar ili pod tuš.
Izbaci to iz sebe i nastavi dalje.”
Sad znamo da to nije zdravo.
No ono što radim kad sam emotivan,
kao i mnogi muškarci ovdje, jest da se našalim.
Ako se smijem, ne plačem.
To mi nije baš bilo od koristi kod veterinara.
Rekao je da će je uspavati.
LeeAnn plače, a ja smišljam šale.
Rekao je da to možemo učiniti kod kuće.
„Želite da ja to učinim?
Što, bacim je u bazen?”
Uspavao je mnogo pasa
i nikad nije čuo da se netko šali.
Najbolji trenutak za šalu.
Plakao je od smijeha.
Ne može ni... „Ma ne, ne.”
„Jastuk na njušku i čekam da prestane mahati repom?
Možda neki stari hrvački zahvat?”
Umire od smijeha i govori mi: „Čekajte. Dosta. Ne.”
„Imam ženu koja će je ubiti.”
Rekoh: „Molim?!”
„Sad se i ja šalim, ti jebeni bolesniče!”
Pitao sam: „Je li ta žena dobra?”
Kaže on meni: „Nema tu dileme. Ili ih ubije ili ne.”
Kaže on meni: „Reci mi svoju definiciju dobrog.”
Ja odgovaram: „Provali mi u kuću u 2.30 ujutro.
Ubije psa dok mi spavamo, drugim životinjama da sedative,
zalijepi im šape zajedno i postavi ih u krug molitve.
I tako je nađemo ujutro.”
Kaže on: „Jebote, to je stvarno dobro.”
LeeAnn me pogleda i kaže: „Ovo sranje prestaje odmah.”
Dakle, javili smo curama.
Nije mi to najdraži poziv u životu.
Cure su bile sjajne. Nema šala o njima u ovoj priči.
Bile su odlične, ponosan sam na njih.
Otišle su u svoje sobe, uzele madrace,
donijele ih u dnevnu i stavile između kauča
da Pris ima gdje spavati.
Bile su budne s njom cijelu noć.
Pričale su joj o vremenu dok je bila štene i o onome što vole kod nje.
Plakale su, procesuirale. LeeAnn je plakala s njima, ja nisam.
Nisam plakao.
Sjedio sam u svojoj fotelji i pio viski.
I bio sam ljut.
Imamo jednog psa koji je trebao umrijeti prije 3 g.
Znate takve pse.
Ima 21 godinu, ne vidi, ne čuje.
Dođe u dnevnu u dva ujutro i...
Ne možeš je ni dići jer ne zna da si ondje. Pokušaš, a ona...
„To si trebala biti ti, Mona.”
Sljedećeg jutra LeeAnn mi kaže: „Vrijeme je. Moraš nazvati gospođu.”
Izađem straga. Još nisam pri sebi.
Sjećam se da sam rekao: „Ti si kuja koja ubija pse?”
Rekla je: „Da, ja sam ta kuja.”
Opaka.
„Koja je pasmina?”
Pitao sam se je li to važno.
„Samo je trebaš ubiti.”
„Koja je pasmina, gospodine?”
„Stvarno? Rekao sam bulmastif.”
Kaže ona: „Dobro, doći ću za 45 minuta.”
I poklopi.
Nisam ni stigao reći: „Samo polako.”
Evo nje 45 minuta poslije, došla je s dečkom, što mi je bilo čudno.
Mislim si, ručali su, ona je primila poziv i rekla: „Pričekajte.
Hej, moram ubiti jednog psa. ideš sa mnom?”
Ona pita: „Koja je pasmina?”
Nije se ni predstavio.
Sjedi u LeeAnninom uredskom stolcu u našoj dnevnoj sobi i gleda.
Daje Pris injekciju
da se osjeća bolje.
Znam da ste to doživjeli.
To je najpotresniji trenutak cijelog iskustva.
Ta kujica, koja se mučila cijelu noć kako bi preživjela,
iznenada doživi trenutak olakšanja i...
„Vratila sam se, srce!
Super se osjećam! Tko želi u šetnju?
Mislili ste da ću umrijeti. Ne danas!
Drkaš? Idem ja straga.” Ovaj pas...
Zatim je ustala i pokušala se popeti na kauč i srušila se.
LeeAnn me pogledala i rekla: „Činimo pravu stvar.”
Stavili smo Pris na kauč.
Gospođa kaže: „Sad se oprostite od psa.”
Jako tužno.
Znate što je ludo?
Kao roditelji, katkad se žrtvujete kako bi djeci i supružniku bilo bolje.
Odreknete se onoga što trebate kako bi njima bilo bolje u životu,
ali i dalje ste ljudi.
I u tom trenutku...
Bio sam uzrujan što nisam imao dobro mjesto da se oprostim.
Cure i LeeAnn bile su joj kod lica,
govorile joj koliko je vole,
a ja samo trljam guzicu straga.
Ni ne zna da sam ondje. Kao tip na orgijama koji drka u kutu...
Dođe žena
sa sljedećom injekcijom.
Ubrizga je Pris,
ona ugine i posljednje što vidi su moja žena i kćeri
koje joj govore da je vole.
Ja se nisam oprostio,
što je u redu jer bar nisam plakao.
Stvari se smire, dođe dečko. Kaže: „Hej, ja sam Nick.” Ja si mislim...
„Prekasno je za to, Nick.”
Kaže on: „Možeš li mi pomoći odnijeti je u naš auto?”
Shvatio sam zašto je povela dečka.
Te sekunde mi je sin...
Zato je pitala koja je pasmina.
Jednom joj se dogodilo da je zaboravila pitati za pasminu,
ubila je psa
i stajala je iznad bernardinca...
„Trebala sam ga ubiti bliže autu.”
Tad još nisam bio plakao, a ovo me uništilo.
Muškarce uvijek slomi nešto što ne očekuju.
Kad je umrla, Priscilla se posrala na kauč.
Tip ju je pokušao dići na nosila,
stavio je ruku ispod nje,
gurnuo je ruku u govno.
Vruće je, ušlo mu je u sat i kaže: „Jebote!
Pas vam se posrao na kauč!”
To je moj pas i branim je. „U redu je, malena.”
I dok sam je gladio po glavi, shvatio sam...
Bulmastifi imaju naborano čelo.
No ondje nije bilo bora.
Samo malo.
Muškarci ne plaču lijepo.
Stvarno. Ženama to ide.
Muškarci plaču kao što žene seru u hlače.
To nije dobro. Muškarci se poseru dostojanstveno.
Tip će reći: „Joj, usrao sam se.
Pazi mi na krilca, brzo se vraćam.”
Ženin dan je gotov.
„Usrala sam se!
Imam tange. U obje mi je cipele!”
Počeo sam plakati kao žena koja se usrala. Ludo!
Primam nosila i gledam tipa, a on samo što ne povrati.
Pun je govana.
Čudno vrijeme za plakanje.
Osjećam da su mi kćeri stavile ruku na leđa.
Maze mi leđa i hodaju uz mene.
I dok smo izlazili, shvatio sam
da moje kćeri znaju da je jedini način da prestanem plakati da me nasmiju.
Izlazimo iz kuće i tip kaže:
„Stavit ćemo je u stražnji dio.”
Georgia mrtva hladna kaže:
„Inače se vozi naprijed.”
Gledam tipa, a on je jebeno zbunjen.
Kaže: „Ja sam se htio voziti naprijed.”
Ona samo nastavlja: „Bude joj muke od vožnje.”
Tip je jebeno...
„Sporo ćemo voziti.”
Stavili smo Priscillu straga.
Tip se pomaknuo, a curke zakorače unazad.
Shvatio sam da mi daju da se oprostim od psa.
Mogu ovo podijeliti jer znam da smo svi to doživjeli.
Tako su dobre.
Nagnuo sam se nad nju. Bila je divna.
Rekao sam: „Malena, volim te.
Napravila si sve što smo ikad tražili od tebe.
Najbolji si pas.
Odradila si svoj posao. Bila si najbolji terorist u povijesti!”
Tip sa strane misli...
„Bila je terorist?”
Georgia nije ni trepnula: „Bolja od ISIS-a.”
Tad sam počeo razmišljati o nadimcima, internim forama koje smo imali.
Pris Pita Šampita.
„Neću ti odrezati uši.”
Znao sam joj reći: „To su moje uši.
Kad umreš, odrezat ću ti ih.”
Sad gledam tog divnog psa i mislim:
„Izgledala bi bedasto bez uši.
Ne bi našla prijatelje u raju. Neću ti odrezati uši!”
Tip se skamenio i pitao: „Jebote, što je on to rekao?
Htio joj je odrezati uši?”
Kaže Ila: „Teoretski, njegove su.”
Tad su izašle LeeAnn i žena koja je ubila Pris.
Svi stoje oko mene i posljednje što sam rekao je:
„Malena, i dalje mi se na tebe kita ukruti.
Kita mi je toliko tvrda!”
Čujem LeeAnn kako plače i govori:
„Ona je jedina na koga ti se kita ukruti, dušo.”
Ovo dvoje je skamenjeno.
Ila mi opet stavi ruku na leđa i kaže:
„Mrgo, dobro je.”
Zatim je pitala njih: „Nazvat ćete nas ako se probudi, zar ne?”
To je moja jebena ekipa iz snova.
Puno vam hvala!
Bog vas blagoslovio! Laku noć!
Prijevod titlova: Veronika Janjić