Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫ברט קריישר!‬
‫- בר מזל -‬
‫נחמד להיות בבית.‬
‫נחמד גם לא להיות שמן בטירוף.‬
‫אני עדיין שמן, אבל...‬
‫הייתי שמן בהגזמה קודם.‬
‫ירדתי 20 קילו.‬
‫כן.‬
‫לא תאמינו, ירדתי כל כך הרבה במשקל,‬
‫שלפני כמה לילות‬ ‫ראיתי את אשתי מוצצת לי את הזין.‬
‫ראיתי את זה במו עיניי. צ'ופקברה אמיתי.‬
‫זה הלחיץ אותי.‬
‫השפלתי מבט, אני רגיל לראות כרס,‬ ‫ואמרתי, "מה לעזאזל?"‬
‫הלחצתי גם אותה.‬
‫אמרתי, "אלכסה, תדליקי את האור".‬
‫אני מצטער שראיתי את זה.‬
‫זה יותר טוב בדמיון שלך.‬
‫כשאתה שמן ורגיל לעשות את זה בחושך‬ ‫בלי להסתכל מעל הכרס,‬
‫כי אם תתכופף יותר מדי תחרבן במיטה...‬
‫אתה רק שומע את זה במשך שנים,‬ ‫וזה הולך ומשתפר, כזה...‬
‫זה נשמע כמו אימא‬ ‫שמלקקת גביע גלידה ביום קיץ חם.‬
‫פשוט...‬
‫ואז ראיתי את זה.‬
‫זה נראה כמו מישהו‬ ‫ששותה באבל טי בפעם הראשונה. פשוט...‬
‫המבט המפוחד הזה, כי אתה יודע‬ ‫שמשהו תכף ייכנס לך לגרון, אבל לא מתי.‬
‫אני אוהב את אשתי.‬
‫היא בת חמישים...‬
‫כמעט הקאתי כשאמרתי את זה.‬
‫חמישים ושלוש.‬
‫ושתדעו לכם... ואו!‬
‫בכל פעם שאנחנו שוכבים,‬
‫אני מבין שאני מזיין‬ ‫את האישה הכי מבוגרת שאי פעם זיינתי.‬
‫ואני אוהב את זה. זה החלק המפחיד.‬
‫אם הייתם מראים לי‬ ‫איך אשתי נראית בעירום היום,‬
‫לי בגיל 18, הייתי אומר,‬
‫"אני בכיסא גלגלים?"‬
‫ואז אתה עושה סקס עם אישה בגיל המעבר,‬
‫ואתה כזה, "פאק, כן!"‬
‫זה כמו כפפת הבייסבול הישנה‬ ‫שיש לך כבר 20 שנה.‬
‫הריח טוב, האצבעות נכנסות בדיוק כמו שצריך.‬
‫אם אתם תכניסו אצבעות,‬ ‫תגידו, "למה היא גדולה כל כך?"‬
‫היא שלי כבר הרבה זמן.‬
‫היא מקומטת במקומות הנכונים,‬
‫ואתה דוחף אליה אצבעות כבר 25 שנה.‬
‫אני לא יכול לזיין את מה שאתם מזיינים.‬
‫אתם מזיינים שוטים של פיירבול.‬
‫אני לא רוצה את זה.‬
‫אני רוצה את גיל המעבר. זו כוס ויסקי.‬
‫זה רק בשביל הגברים. אתן לא תבינו.‬
‫מורכבת, מעושנת, גוף מלא.‬
‫אני לא יודע מה הייתי אומר‬ ‫למישהי בת 20 אחרי הסקס.‬
‫"את יכולה לשחק 15 דקות באייפד שלך."‬
‫אני צריך בחורה שמזיעה בזמן שהיא ישנה.‬
‫הן מזיעות, אחי.‬
‫אשתי מזיעה כמו מטיף שחור בימי ראשון.‬
‫לחבק אותה בבוקר‬ ‫זה כמו לחבק דולפין. כולה רטובה ו...‬
‫הציצים שלה מסריחים.‬
‫לא, יש לה אחלה ציצים, הם פשוט מסריחים.‬
‫בוקר אחד ישבתי על האסלה.‬
‫היא רחרחה את החזייה שלה,‬ ‫ושאלתי, "מה לעזאזל את עושה?"‬
‫היא אמרה, "יש לזה ריח רע".‬
‫כבר רע זה יכול להיות?‬
‫כמו כפפת הוקי. הייתי כזה...‬
‫"חייבים לשטוף לך את הציצים.‬ ‫זה החלק שאני הכי אוהב בגוף שלך."‬
‫היא התחילה לקחת טסטוסטרון ופרוגסטרון.‬
‫אסור לי לספר לכם את זה, אבל...‬
‫אני לא יודע מה המינוח הרפואי,‬ ‫אבל אני יכול להגיד לכם,‬
‫זה הפך אותה לזונה.‬
‫היא מזדיינת איתי‬ ‫כאילו היא מנסה להדביק אותי באיידס.‬
‫האישה הזאת‬
‫עושה סקס כאילו היא מנסה לקבל גרין קארד.‬
‫היא התקשרה אליי, "רוצה לעשות סקס בטלפון?"‬
‫אמרתי, "ועוד איך!"‬
‫רציתי לעשות סקס בטלפון כבר 20 שנה.‬
‫"תתקשר כשתגיע לאוטובוס ההופעות שלך."‬
‫רצתי...‬
‫לאוטובוס ההופעות שלי עם זקפה.‬
‫אתם יודעים כמה זה קשה?‬
‫אני לא יודע איך אנסים עושים את זה.‬
‫וכשהגעתי אליו זכיתי לעשות סקס בטלפון‬
‫עם אישה בת 53 שמעולם לא צפתה בפורנוגרפיה‬
‫ולא מכירה את כל הזוויות המגניבות.‬
‫הטלפון שלה על מצב נוף, על כרית.‬ ‫אני רואה פטמה קטנה ומאוורר תקרה.‬
‫ואתה חייב להגיב ברוגע. אסור לך לעצבן אותה.‬
‫כי המוח שלך אומר,‬ ‫"לכל הרוחות, ביץ', אני רוצה לראות כוס!"‬
‫אבל אסור לך להגיד את זה.‬ ‫אתה אומר, "אולי תעברי למצב פורטרט?‬
‫"ותשעיני את הטלפון על העקבים‬ ‫כדי שאני אוכל להציץ מלמטה למעלה‬
‫"בין הרגליים שלך?"‬
‫היא אמרה, "אתה רוצה לראות את הטוטה שלי?"‬
‫הייתי כזה, "זה לא מה שאמרתי".‬
‫היא אמרה, "רוצה לראות את המנוש שלי?"‬
‫הייתי כזה, "די. לא צריך לדבר".‬
‫היא אמרה, "אתה רוצה לראות אותי‬ ‫מרטיבה את הלחמנייה שלי".‬
‫אמרתי, "תירגעי, דולי פרטון".‬
‫ואז היא התחילה,‬ ‫ואמרתי, "כן, תרטיבי את הלחמנייה שלך.‬
‫"איך שלא קוראים לזה בפיג'ן פורד,‬ ‫תעשי את זה."‬
‫ואז היא אמרה לי, "אני רוצה לראות אותך".‬
‫אמרתי, "זה לא עובד ככה.‬
‫"אני כאן למטה. תסתכלי על הפרצוף שלי."‬
‫היא אמרה, "אני אפסיק אם לא אראה אותך".‬
‫שלוש הדקות הכי משפילות בחיים שלי.‬
‫הטלפון שלי, מצב פורטרט,‬
‫מטר ממני, ואני בוהה בקופסה הקטנה למעלה.‬
‫רואה את עצמי כזה...‬
‫ויש פונקציה חדשה בפייסטיים.‬
‫אני לא יודע אם ראיתם את זה,‬ ‫אבל אם אתה זוקר אגודל...‬
‫הטלפון זוקר אגודל בשמך.‬
‫וקצה הזין שלי ביד שלי‬ ‫נראה ממש כמו אגודל זקור.‬
‫אני מפמפם את המסך, פשוט...‬
‫אנחנו כל כך זקנים שהיא אומרת,‬ ‫"אנשים צופים בנו?"‬
‫אני לא יודע. "אני משדר את זה בלייב?‬
‫"הם אוהבים את זה, מותק.‬ ‫הם ממש אוהבים את זה.‬
‫"לא חשבתי שמישהו יאהב‬ ‫קלטת סקס של גילברט גרייפ, אבל שיהיה."‬
‫אימא וארני בלי מעצורים.‬
‫"אני יכול לטפס, גילברט."‬
‫הרכבתי את משקפי הקריאה שלי.‬
‫הייתי מת מבושה אם הסרטון הזה היה דולף.‬
‫אני נראה כמו מלח עצוב, פשוט...‬
‫ציצים נוגעים בכרס.‬
‫יש לך משקפי קריאה, אדוני?‬ ‫יש לך משקפיים. יש לך...‬
‫זה חרא של זקנים.‬
‫יש לי משקפי קריאה.‬ ‫לא הייתה לי ברירה. נלחמתי בזה הרבה זמן.‬
‫ואז הייתה לנו תקרית.‬
‫לקחתי את בתי הבכורה לקולג'.‬
‫סוכנת הנסיעות שלנו מסמסת לי,‬
‫"יש לי שני טנדרים בשבילך, ארמדה ואסקלייד".‬
‫אני לא מכיר את הארמדה,‬ ‫אז אני פשוט כותב בחזרה,‬
‫"הגדול יותר, הכי פחות קושי."‬
‫ידעתם‬
‫שהאות ק'‬
‫במקלדת‬
‫נמצאת ממש קרוב לאות כ'?‬
‫שלחתי פשע שנאה‬
‫לאישה בשם פלישיה.‬
‫אני מראה בבהלה את זה לבת שלי.‬
‫היא אומרת, "מה לעזאזל אמרת לה?"‬
‫למזלי, היא זרמה איתי. "אז אסקלייד."‬
‫אני כבר לא מקליד את המילה "קושי".‬
‫זה "קשה" רק ליתר ביטחון.‬
‫יש לי משקפי קריאה בגלל ליאן.‬ ‫היא באה איתי לרופא עכשיו.‬
‫זה חרא של זקנים.‬
‫כשאשתך מלווה אותך כדי להסביר לך.‬
‫הלכתי לקרדיולוג,‬
‫והיא אמרה,‬ ‫"הוא לא אומר את מה שאתה אומר שהוא אומר".‬
‫והוא ממש לא אמר את זה.‬
‫פשוט אמרתי לה מה שרציתי לשמוע.‬
‫אני יכול לתמרן אותו.‬
‫אם אצחיק אותו, הוא ישכח על מה דיברנו,‬ ‫ואני אקבל כדורים.‬
‫הוא שאל, "מה עשית כדי לרדת במשקל?"‬
‫הייתי כזה,‬ ‫"עשיתי המרה מפאונדים לקילוגרמים".‬
‫ליאן אמרה, "תפסיק".‬ ‫אמרתי, "תפסיקי בעצמך. ככה אני משיג זנקס".‬
‫היא באה איתי לקנות משקפיים ובחרה לי אותם.‬
‫הרכבתי אותם,‬ ‫ואני נראה חמוד בטירוף עם משקפי קריאה.‬
‫הרכבתי אותם בבית, נשכבתי במיטה וחיכיתי לה.‬
‫היא נכנסה ואמרה,‬ ‫"יא אללה! אתה חמוד במשקפיים האלה".‬
‫אמרתי, "תמצצי את הזין הזה, ביץ'".‬
‫היא באה לנשק אותי,‬
‫והבנתי שלא ראיתי את האישה הזאת‬ ‫ב-HD כבר עשר שנים.‬
‫דרכתי על המשקפיים, הצלתי את הנישואים שלי.‬
‫זה העניין. זה...‬
‫לא, תזדיינו.‬
‫אני אוהב אותה.‬ ‫אתם יודעים שאני אוהב אותה. באמת.‬
‫אם היא הייתה בוגדת בי, הייתי רוצח אותה.‬ ‫זו אהבה, נכון?‬
‫אל תדאגו, אני אהרוג גם את הבנות שלי.‬ ‫אני לא אהיה אב יחידני.‬
‫אני אפתח דף חדש.‬
‫אני אקבל שני מיליון דולר אם היא תמות.‬ ‫מה נסגר?‬
‫איך אתה אמור להיות עצוב בלוויה‬
‫כשאתה יודע שתכף תקנה לעצמך סירה?‬
‫זה הסוד. הבנתי את זה.‬
‫אם אתם כמונו,‬ ‫הילדים שלכם בקולג', אתם מזדקנים,‬
‫הנה הסוד לנישואים מאושרים.‬ ‫אני עושה את זה כל בוקר. באמת.‬
‫בכל בוקר אני מוצא את אשתי,‬ ‫לא משנה איפה היא.‬
‫ואני לא אומר כלום,‬ ‫אני עולה, אני נותן לה חיבוק גדול,‬
‫ואני רוכן מעליה ומנשק אותה.‬
‫והיא מביטה מעלה ומנשקת אותי בחזרה.‬
‫וזה מזכיר לי באותו רגע‬
‫את האישה, את הבחורה שהתחתנתי איתה.‬
‫נכון.‬
‫אתם שומעים אותן מוחאות כפיים?‬
‫זה כי הן יודעות‬ ‫שכשהן מביטות מעלה, העור שלהן נמתח.‬
‫ואם אתה תופס אותה באוזניים ומושך לאחור,‬ ‫אתה חושב, "הנה היא!‬
‫"זאת הבחורה שמוצצת זין על אופנוע ים."‬
‫היא עשתה את זה. כן, היא רדנקית.‬
‫זיינתם פעם רדנקית?‬
‫זה כמו לתפוס חזיר בטבע. זה מטורף.‬
‫רדנקית אמיתית,‬ ‫כזאת שמחנכת את הכלב שלה עם את חפירה,‬
‫כזאת שצריך להיפטר מהדגלים של אבא שלה.‬
‫היא כזאת רדנקית.‬
‫יש לה דודן ודודנית‬
‫שהתחתנו זה עם זה.‬
‫ויש להם ילד.‬
‫בתי איילה שמעה את זה ואמרה,‬ ‫"זה לא אמור לקרות".‬
‫אשתי, אהבת חיי, אמרה לכולנו ברצינות גמורה‬
‫משפט שאדפיס יום אחד על חולצה.‬
‫היא הסתכלה עלינו בשיא הרצינות ואמרה, "שיט.‬
‫"הם קרובי משפחה, אבל זה לא קשר דם."‬
‫אנחנו מדברים על גילוי עריות, ברור לכם.‬
‫והיא אומרת, "הם קרובי משפחה,‬
‫"אבל זה לא קשר דם"?‬
‫פגשתי את הילד שלהם.‬
‫זה קשר דם.‬
‫זה קשר דם חזק, כמו אחים לכנופיה.‬
‫"מה קורה, אחי?"‬
‫אידיוט מלקק חלונות שנושם מהפה.‬
‫הוא האדם הכי מטומטם שפגשתי,‬ ‫וגדלתי בלוץ, בסדר?‬
‫אני באלבמה. אני על המזח.‬
‫השמש שוקעת, אני בלי חולצה,‬ ‫עם קוקטייל ביד, נהנה מהרגע,‬
‫ופתאום אני מריח תינוק רדנק.‬
‫צ'יטוס ומלו ילו.‬
‫אני מסתכל ורואה את סלינג בלייד בוהה בי.‬
‫הוא פשוט אומר, "היי, אדוני.‬
‫"זרוק אותי למים."‬
‫אני אומר, "פשוט תקפוץ".‬
‫הוא אומר, "לא.‬
‫"זרוק אותי למים."‬
‫אני אומר, "חבר, אם תישען קדימה,‬
‫"זה יקרה."‬
‫ואז הוא מחייך ואומר,‬ ‫"בחייך, אדוני. תעשה מה שעושים ב-WWE.‬
‫"זרוק אותי למים."‬
‫אני כזה, "ביץ', זה קורה".‬
‫היו לי שתי בנות. לא יכולתי להתחרע עליהן.‬ ‫אני אתחרע על הילד הזה.‬
‫אני אוציא ממנו את כל האוויר,‬ ‫וזה הצליל המתוק ביותר שילד יכול להשמיע.‬
‫רשימת חמשת הצלילים הכי טובים:‬ ‫מספר אחת, אישה מגיעה לאורג... לא.‬
‫מספר אחת, אדם חירש צוחק. זה הצליל הכי טוב.‬
‫ואני אומר את זה באהבה.‬ ‫זה פשוט אושר טהור, חסר מעצורים.‬
‫בלי פנטניל.‬
‫כששני חירשים צוחקים‬ ‫זה נשמע כאילו הם בועטים ביונים.‬
‫זמן לסוד. פעם הייתי במלון,‬ ‫ושני חירשים הזדיינו בחדר הסמוך.‬
‫הבאתי ביד פעמיים.‬
‫באמת.‬
‫חשבתי שהם רבים על פיצה.‬
‫בכל מקרה...‬
‫אז תפסתי אותו בגרון, סובבתי אותו,‬
‫הלכתי לאגם והרמתי אותו.‬
‫תפסתי אותו כמו האנדרטייקר. פשוט...‬
‫וכשאני דוחף אותו,‬ ‫אני שומע את אימא שלו צועקת מהבית,‬
‫"הוא לא יודע לשחות!"‬
‫לני המזדיין מ"על עכברים ואנשים"‬
‫שכח שהוא מעולם לא למד לשחות.‬
‫ועכשיו אני נראה כמו יד אלוהים.‬ ‫"פשוט תמות, זרע שטן."‬
‫הטמבל נוחת במים ונעלם.‬
‫עכשיו כל האימהות צועקות,‬ ‫"ברט, תציל את הילד הזה!"‬
‫חלק ממני חושב, "אולי זו הברירה הטבעית".‬
‫אבל הצלתי אותו.‬
‫הוא קרוב משפחה.‬
‫שיט, הוא קרוב משפחה של עצמו.‬
‫אני מביא אותו למים הרדודים,‬
‫והוא אומר את המשפט הכי טוב‬ ‫שאי פעם שמעתי ילד אומר.‬
‫אתם יכולים לנחש?‬
‫לא.‬
‫"אני לא יודע לשחות."‬
‫אמרתי, "מה אתה אומר, אידיוט!‬
‫"בגלל זה אנחנו רטובים.‬ ‫אתה יודע את זה, כן?"‬
‫הוא אמר, "אדוני,‬ ‫חשבתי שאני לובש אפוד הצלה."‬
‫הלב שלי נשבר. אני מכיר את זה.‬ ‫אמרתי, "ילד, אלה הציצים שלך".‬
‫ואז אימא שלו באה וצועקת עליו.‬
‫"אני לא יודעת מה לא בסדר איתו." הייתי כזה...‬
‫ליאן באה וצועקת עליי, כי מתברר‬
‫שהוצאתי את הסיגריה האלקטרונית מהכיס‬ ‫לפני שקפצתי למים.‬
‫ואז הן עוזבות,‬ ‫ואני והוא עומדים במים עד החזה‬
‫כמו שני שמוקים רופסים באורגיה.‬
‫הוא מסתכל עליי ואומר, "אני מצטער, אדוני.‬
‫"לא התכוונתי לסבך אותנו בצרות.‬
‫"אבל אם אלבש אפוד הצלה,‬
‫"תזרוק אותי למים?"‬
‫אמרתי, "ילד,‬ ‫אין שום דבר בעולם שישמח אותי יותר‬
‫"מאשר לזרוק אותך למים כל היום."‬
‫בכל פעם שהוא הגיע לקצה המזח נקרעתי מצחוק,‬
‫כי הוא אמר, "רק שנייה.‬
‫"האפוד עליי."‬
‫לילד הזה יש מזל שהוא בחיים.‬
‫אני האדם עם הכי הרבה מזל שתפגשו אי פעם.‬
‫אני אומר לכם עכשיו.‬ ‫לא מגיע לי שום דבר שיש לי.‬
‫אישה יפה, ילדות יפות, יופי של...‬
‫יש לי כל כך הרבה מזל,‬
‫שאם תבלו איתי, גם לכם יהיה מזל.‬
‫נשבע באלוהים. יש לי כל כך הרבה מזל,‬
‫שאם תאבדו משהו, אני אהיה האדם שימצא אותו.‬
‫אם אהיה שם, אמצא אותו.‬ ‫אספר לכם שני סיפורים.‬
‫סיפור קטן לדוגמה כדי שתבינו במה מדובר.‬
‫הסיפור השני הוא הסיפור הגדול.‬
‫סיפור לדוגמה.‬
‫לפני 13 שנה אני וליאן לקחנו את הבנות לחוף.‬
‫אנחנו בין זוג אופנוענים וזוג שחורים.‬
‫אני אומר "אופנוענים",‬ ‫כי הם היו לבנים ומכוסים בקעקועים. עכשיו...‬
‫כן.‬
‫איך אתם אומרים את זה?‬
‫המופע הזה הולך ממש טוב.‬
‫הבחור השחור...‬
‫הבחור השחור מרים את השמיכה שלו,‬ ‫מנער ממנה את החול,‬
‫טבעת הנישואים שלו נופלת לחול, והוא אומר,‬ ‫"שיט, איבדתי את טבעת הנישואים שלי".‬
‫אני שומע את המילה "איבדתי",‬ ‫ישר עומד לי הזין.‬
‫אני מכיר את כוח העל שלי.‬ ‫אני נעמד ואומר, "אני ברט קריישר.‬
‫"אני מוצא דברים אבודים."‬
‫ליאן מכירה אותי. היא אומרת, "שיט, התחלנו.‬
‫"הוא ימצא את טבעת הנישואים שלך,‬
‫"אבל תצטרך לסבול את כל הבולשיט שלו."‬
‫כולנו מחפשים.‬ ‫האופנוענים, השחורים, המשפחה שלי.‬
‫אחרי חצי שעה הם מתייאשים.‬
‫עכשיו רק אני והבחור השחור על הברכיים,‬
‫כמו צוות, כמו ב"אוכפים לוהטים".‬
‫זו כנראה דוגמה רעה.‬
‫אנחנו מחפשים חצי שעה,‬ ‫ואז הוא מתייאש ואומר, "לא נמצא אותה".‬
‫אמרתי, "אתה לא תמצא אותה.‬
‫"אני ברט קריישר.‬
‫"אני מוצא דברים אבודים.‬ ‫לעולם אל תשכח את זה."‬
‫הוא מתיישב, ואני מחפש לבד בערך חמש דקות.‬
‫אני מעביר את האצבעות בתוך החול,‬
‫וטבעת הנישואים שלו מחליקה על האצבע שלי,‬ ‫כאילו האל בכבודו ובעצמו‬
‫הניח אותה שם ואמר,‬ ‫"אל תיתן להם לשכוח מי אתה...‬
‫"ומה אתה עושה."‬
‫הייתה לי צמרמורת. עמדתי שם בדממה.‬
‫אף אחד לא מסתכל עליי. אני מסתכל‬ ‫על האופנוען ושואל, "יש לך גוגל בטלפון?"‬
‫הוא אומר, "כן".‬
‫אמרתי, "תחפש 'ברט קריישר' בגוגל.‬ ‫תראה מה כתוב עליו".‬
‫ליאן אומרת,‬ ‫"שיט, הוא מצא את טבעת הנישואים שלך".‬
‫האופנוען אומר,‬ ‫"כתוב שהוא מוצא דברים אבודים".‬
‫הבחור השחור אומר, "מצאת את הטבעת?"‬ ‫אני אומר, "אני לא מדבר איתך".‬
‫אני מסתכל על אשתו ושואל,‬ ‫"מי אני? מה אני עושה?"‬
‫היא נעמדת ואומרת, "מותק,‬ ‫אתה ברט קריישר, ואתה מוצא דברים אבודים".‬
‫אמרתי, "עכשיו שהוא יגיד את זה".‬
‫היא אומרת, "תגיד את זה, בן זונה!"‬
‫"אתה ברט קריישר. אתה מוצא דברים אבודים."‬
‫אמרתי, "תביט לשמיים ותגיד לאל".‬
‫הוא אמר, "הוא ברט קריישר.‬ ‫הוא מוצא דברים אבודים".‬
‫אמרתי, "מצאתי את הטבעת שלך, בן זונה!"‬
‫זה הסיפור הקטן.‬
‫פעם מצאתי ילד.‬
‫חי. לא בפח, בחיים.‬
‫ארבעה ביולי, לפני חמש שנים.‬
‫אני עם הבנות במצעד.‬ ‫בלי חולצה, תיק מלא בבירה.‬
‫אני מחוק. אני אבא טוב. עכשיו...‬
‫ילד קטן בגיל גן הולך בכיוון ההפוך ובוכה.‬
‫התכופפתי אליו. "חמוד, מה קורה?"‬
‫הוא אמר, "איבדתי את המשפחה שלי!"‬
‫אני שומע את המילה "איבדתי",‬ ‫ישר עומד לי הזין.‬
‫מהסיבה הנכונה.‬
‫אמרתי, "אני ברט קריישר.‬ ‫אני מוצא דברים אבודים".‬
‫הבנות שלי לידי אומרות, "זה נכון!"‬
‫שאלתי, "אימא שלך כאן?"‬
‫הוא אמר, "אני לא יודע".‬
‫שאלתי, "איך קוראים לאימא שלך?"‬ ‫הוא אמר, "אני לא יודע!"‬
‫איילה הרביצה לי ואמרה, "תמשיך ללכת".‬
‫אמרתי, "מה?"‬
‫היא אמרה, "הוא צועני. תתקדם".‬
‫אמרתי, "הוא לא..."‬
‫"אבא, ככה מכייסים אותך.‬ ‫ראיתי את זה בטיקטוק. בוא נלך."‬
‫אמרתי, "אני מוחק לך את הטיקטוק".‬
‫התכופפתי אליו ושאלתי, "אבא שלך כאן?"‬ ‫הוא אמר, "אני לא יודע!"‬
‫שאלתי, "איך קוראים לאבא שלך?"‬ ‫הוא אמר, "אני לא יודע!"‬
‫עכשיו אני כזה, "בסדר...‬
‫"יש מצב שהוא צועני."‬
‫ג'ורג'יה, החכמה משלושתנו...‬
‫מסתכלת עלינו ואומרת, "שניכם, תפסיקו".‬
‫היא אומרת, "חמוד, אני ג'ורג'יה.‬ ‫איך קוראים לך?"‬
‫הוא נרגע קצת ואומר,‬
‫"ניית'ן?"‬
‫היא אומרת, "ניית'ן, זה אבא שלי.‬ ‫קוראים לו ברט.‬
‫"איך אנשים קוראים לאבא שלך?"‬
‫הוא עדיין בפניקה, אבל הוא נרגע קצת.‬ ‫הוא אומר, "אני לא יודע.‬
‫"דיוויד?‬
‫"אולי מייקל?"‬
‫ג'ורג'יה כזה, "יש מצב שהוא צועני".‬
‫אנחנו לוקחים את הילד.‬
‫הבנות מחזיקות לו את הידיים,‬ ‫אני הולך מאחור וצועק.‬
‫אנחנו עולים במצעד, ואני צועק, "מצאנו ילד.‬
‫"ילד חדש לגמרי!‬
‫"מישהו איבד ניית'ן?"‬
‫אימא אחת אמרה, "מה אתה עושה עם הילד הזה?"‬
‫"הטינדר שלו מקולקל.‬ ‫אני מנסה להשיג לו זיון.‬
‫"לכי תזדייני!"‬
‫זונה חטטנית. בכל אופן...‬
‫בסוף אבא אחד מזהה את ניית'ן.‬ ‫הילדים שלהם באותה כיתה.‬
‫אז אמרתי לאבא, "הוא איבד את המשפחה שלו.‬
‫"אני מאבד את הסטלה שלי. אתה יכול...‬
‫"לעזור לי בזה?"‬
‫הוא אמר, "המשפחה שלו בבית הסמוך.‬ ‫יש מסיבה בחצר".‬
‫אמרתי, "סבבה. ניית'ן, תישאר עם הבנות שלי.‬ ‫אני חוזר עם המשפחה שלך".‬
‫הלכתי בהתלהבות לבית הסמוך.‬ ‫המסיבה מפוצצת באנשים.‬
‫אני שותה בירה מהתיק שלי,‬ ‫מכניס את הפחית לתיבת הדואר.‬
‫אני אומר, "מצאתי ילד.‬
‫"קוראים לו ניית'ן.‬
‫"מישהו איבד ניית'ן?"‬
‫כלום.‬
‫פתאום אני שומע את הקול הצפצפני של איילה.‬ ‫היא אומרת,"יש פה דיוויד?‬
‫"אולי מייקל?"‬
‫שאלתי, "מה לעזאזל את עושה?"‬
‫"אני נפטרת מהצועני הזה, אבא."‬
‫אבא שעומד שלושה מטרים ממני‬ ‫אומר, "אני דיוויד".‬
‫שאלתי, "יש לך בן?" הוא אמר, "כן".‬
‫שאלתי, "קוראים לו ניית'ן?"‬
‫הוא אמר, "האמת שכן".‬
‫איילה מתקרבת אלינו ואומרת,‬ ‫"חשבת שזה מופע קסמים?"‬
‫הוא אומר, "ניית'ן לא הולך לאיבוד".‬ ‫אני אומר, "מצאתי ניית'ן.‬
‫"רוצה להסתכל על החרא הקטן‬ ‫ולראות אם הוא שלך?"‬
‫הוא אומר, "אני מניח", ואנחנו מתחילים ללכת.‬
‫אני צועק, "ניית'ן!"‬
‫וברגע שאני צועק "ניית'ן",‬
‫עוד אבא יוצא בריצה מהחצר האחורית.‬
‫האבא הזה איבד את הבן שלו.‬
‫"מישהו אמר שהוא מצא ניית'ן?"‬
‫אמרתי, "אני". הוא אמר, "קוראים לי מייקל".‬
‫הייתי כזה, "תודה לאל!"‬
‫אני אומר, "דיוויד, עוף מפה.‬ ‫מצאתי את אבא שלו".‬
‫ודיוויד מתעצבן. הוא אומר, "בן זונה!‬
‫"לעזאזל! מייקל, שתית?"‬
‫"שתיתי משקה אחד."‬
‫"היית אמור להשגיח על ניית'ן!"‬
‫אני כזה...‬
‫איך לא פתרתי את התעלומה הזאת?‬ ‫זה כמו פרק של סקובי דו!‬
‫איילה עומדת לידי ושואלת, "הוא צועני?"‬
‫אני כזה, "תסתמי את הפה".‬
‫היא רואה אותם רבים עוד שתי שניות,‬ ‫ואז היא קולטת. היא כזה...‬
‫"ג'ורג'יה, גילינו למה הוא לא יודע‬ ‫איך קוראים לאימא שלו!"‬
‫סיפרתי את הסיפור הזה‬ ‫לשני אנשים ביום שזה קרה.‬
‫האדם הראשון, ג'ואי דיאז.‬ ‫התגובה הכי טובה שקיבלתי אי פעם.‬
‫הכי טובה...‬
‫אני רואה את ג'ואי בפארק‬ ‫מלא בהורים ליברליים באל-איי.‬
‫אני מספר לו את הסיפור.‬ ‫כשאני אומר, "מייקל, שתית?"‬
‫הוא צועק בקול רם, "הם פאקינג גיי?"‬
‫השנייה שסיפרתי לה הייתה אשתי ליאן.‬
‫וכשאני אומר, "דייוויד, אולי מייקל"‬ ‫בתחילת הסיפור,‬
‫היא מסתכלת עליי ואומרת,‬ ‫"אה, אבא שלו מסוכר?"‬
‫אמרתי, "לא, הוא לא היה סוכרתי, ליאן".‬
‫היא אמרה, "לא, 'מסוכר'.‬ ‫ככה קוראים למישהו גיי בדרום.‬
‫"הוא קצת מסוכר.‬
‫"זו הדרך המנומסת לומר גיי."‬
‫הייתי כזה, "תודה, פולה דין.‬
‫"יש לך עוד קללות גזעניות מכובסות?"‬
‫היא אדם טוב. באמת.‬
‫היא... אני לא אומר שאני אדם טוב.‬
‫אני צוחק מדברים נוראיים.‬
‫ברגע שאתה לא אמור לצחוק...‬
‫זה הקטע שלי.‬
‫אני לא שולט בזה.‬ ‫ואם זה מעצבן את ליאן, אני נקרע.‬
‫טסנו פעם ממיאמי ללוס אנג'לס.‬
‫עושים צ'ק אין במיאמי, הולכים לדלפק,‬ ‫מוסרים את התיקים שלנו.‬
‫אמרתי לגברת, "יש מקום פנוי במחלקה ראשונה?"‬
‫היא אמרה, "יש מקום אחד".‬ ‫אמרתי, "סבבה. תני לי אותו".‬
‫"מה עם אשתך?"‬
‫אמרתי, "סליחה,‬ ‫חשבתי שאמרת שיש רק מקום אחד".‬
‫היא אמרה, "לא תיתן אותו לאשתך?"‬ ‫אמרתי, "ממש לא.‬
‫"אני שותה בטיסות.‬
‫"היא מרובעת. היא תטוס בשקט.‬
‫"היא תבהה בקיר במשך שש שעות.‬
‫"אני אוהב לבלות."‬
‫ליאן אומרת, "מה איתי? מה קרה להתחשבות?"‬
‫אני אומר, "התחשבות‬ ‫זה מהתקופה שלפני השדרוגים. זה לא נחשב".‬
‫ליאן הולכת בשדה התעופה, רותחת מזעם.‬
‫אנחנו עולים למטוס,‬ ‫היא עוצרת ליד המושב שלי ואומרת, "בחייך".‬
‫אמרתי, "לא, את בתיירים. תמשיכי ללכת.‬
‫"תיהני עם ליאו והילד האיטלקי‬ ‫במפלס התחתון של הספינה.‬
‫"זה נראה כיף. את תעשי חיים."‬
‫היא יושבת שלוש שורות מאחוריי בתיירים.‬
‫אני במחלקה ראשונה.‬
‫אני מקבל משקה.‬ ‫ויסקי כפול עם קרח, הרבה קרח.‬
‫אני לוקח שלוק...‬
‫ואז אני שומע רעש חזק מאוד. אני שומע...‬
‫כולם קופאים.‬
‫אני מסמס לליאן, "זו היית את?"‬
‫ליאן עונה, "לא, אידיוט.‬
‫"יש אישה עם צרכים מיוחדים‬
‫"בטיסה שלנו."‬
‫אני שואל, "מה זה אומר?"‬
‫היא עונה, "נראה לי ששמעת את זה.‬
‫"יש לה פחד מטיסות,‬
‫"וזה מתבטא בתגובות לא רצוניות.‬
‫"אחת מהן היא לצווח כמו פיל".‬
‫אני שואל, "מה עוד?"‬ ‫היא כותבת, "היא מנופפת בידיים בלי שליטה".‬
‫אני כותב בחזרה...‬
‫"היא שווה?"‬
‫אין תשובה, אפילו לא בועה.‬
‫ואז אני כותב, "איפה היא יושבת?"‬
‫והיא עונה, "במושב שלך, מניאק".‬
‫בשלב הזה התחלתי לצחוק.‬ ‫לא יכולתי לשלוט בזה.‬
‫אני מת מצחוק‬
‫כי אני מקשיב לאנרגייה הזאת‬ ‫שלוש שורות מאחוריי, פשוט...‬
‫וכל מי שנכנס למחלקת תיירים‬ ‫מגיב באותה צורה,‬
‫"אלוהים אדירים!"‬
‫לפני שהטיסה ממריאה‬ ‫אני ניגש לדיילת, אני עושה את הדבר הנכון.‬
‫אמרתי, "היי, אשתי יושבת‬ ‫ליד האישה עם הצרכים המיוחדים".‬
‫ואפילו הדיילת הייתה כזה, "אלוהים אדירים".‬
‫אמרתי, "אני אחליף איתה מקום".‬
‫היא עשתה...‬
‫"אתה אדם טוב."‬
‫אמרתי, "אני יודע".‬
‫אמרתי, "אבל הקטע הוא שאני צריך לשתות.‬
‫"אשתי תשב במחלקה ראשונה.‬
‫"היא מרובעת, היא לא תיגע באלכוהול.‬
‫"אבל אם תזרימי לי שתייה, אני אהיה בסדר.‬
‫"גם לי יש פחד מטיסות, כנראה נתחבר, אז...‬
‫"תזרימי לי שתייה, והטיסה תעבור חלק."‬
‫היא אומרת לי את המשפט הבא,‬ ‫וכל מי ששותה במטוס יודע כמה זה מיוחד.‬
‫היא מסתכלת ואומרת,‬ ‫"תסיים את המשקה שלך. אכין לך אחד חדש".‬
‫אני מסיים את המשקה,‬
‫היא מכינה לי אחד חדש,‬ ‫מוציאה שני בקבוקונים,‬
‫שמה לי אותם בכיס ואומרת,‬ ‫"זה יחזיק אותך עד גובה שיוט.‬
‫"אני אבוא אליך‬ ‫לפני שאגיש לנוסעים במחלקה ראשונה."‬
‫לפני שאני הולך היא אומרת לי,‬ ‫"אתה יודע, יותר גברים צריכים להיות כמוך".‬
‫היא לא יודעת שאני חושב,‬
‫"שיט, אני צריך להביא לטיסות‬ ‫אדם עם צרכים מיוחדים".‬
‫אם נותנים לך לשתות ככה,‬ ‫אני כזה, "בוא, קורקי! טסים ללונדון!"‬
‫אז אני לוקח את המשקה שלי,‬
‫חולף על פני כל האנשים האנוכיים‬ ‫במחלקה ראשונה.‬
‫אני מגיע למחלקת תיירים,‬
‫אני מסיט את הווילון,‬ ‫ולא הייתי מוכן למה שראיתי.‬
‫זה נראה כמו "בית הוופל" בארבע בבוקר.‬
‫כמו סצנה מ"בעל זבוב",‬ ‫ובתפקיד הראשי אישה עם צרכים מיוחדים‬
‫בגובה פאקינג 1.95 מטר.‬
‫היא ביץ' גדולה.‬
‫היא נראית כמו אחותו של גרונק.‬
‫מנופפת בידיים בלי שליטה.‬
‫וכשאני מסתכל מקרוב‬ ‫אני מבין שיש לה כפפות מטבח‬
‫מודבקות לידיים שלה.‬
‫נתתי לליאן את המשקה.‬ ‫הייתי כזה, "טיסה נעימה. קחי".‬
‫אמרתי לדיילת, "היא לא רוצה להחליף.‬ ‫מה אפשר לעשות?"‬
‫לא יכולתי להפסיק לצחוק.‬
‫שיהיה ברור,‬ ‫אני לא צוחק על האישה עם הצרכים המיוחדים.‬
‫לא. זה לא מה שהצחיק אותי.‬
‫מה שהצחיק אותי‬
‫היה בן המשפחה‬
‫שהחליט להדביק בנייר דבק‬
‫כפפות מטבח...‬
‫אפילו לא כפפות תואמות.‬ ‫אחת מהן הייתה צבת של לובסטר.‬
‫על השנייה היה כתוב, "חם, לוהט, רותח".‬
‫הדביק אותן בנייר דבק לידיים שלה,‬
‫ואז אמר, "תיהני בחוף המערבי".‬
‫מה נסגר?‬
‫בכיתי מצחוק כל הטיסה.‬
‫שתיתי כמו... התעלפתי, איבדתי הכרה.‬
‫אני מתעורר, יורד מהמטוס,‬
‫מחכה לליאן שתצא,‬
‫ואז ליאן יוצאת עם "ידי כפפה".‬
‫הן נראו כמו ארנולד שוורצנגר‬ ‫ודני דה ויטו ב"תאומים".‬
‫אני חושב, "שיט, היא קרובת משפחה?"‬
‫ליאן מסתכלת עליי ברוגע ואומרת, "היא סבבה.‬
‫"היא בסדר. נעזור לה לאסוף את המזוודה שלה."‬
‫אמרתי, "כן, בטח קשה להרים מזוודה‬ ‫עם כפפות מטבח".‬
‫ליאן אמרה, "נוריד ממנה את הכפפות".‬
‫אמרתי, "אין מצב".‬
‫מישהו שאוהב אותה הדביק אותן לידיים שלה.‬ ‫הוא יודע משהו שאנחנו לא יודעים.‬
‫אני לא מוריד אותן‬ ‫כדי לגלות שהיא וולברין, בסדר?‬
‫לא יכולתי להפסיק לצחוק כל הלילה.‬ ‫במכונית, בבית.‬
‫ליאן רתחה מזעם, וזה הצחוק האהוב עליי.‬
‫הצחוק שמעצבן את בת הזוג שלך.‬
‫אנחנו נכנסים למיטה.‬ ‫אני עירום, שיכור בטירוף. אני נרדם ישר.‬
‫למחרת בבוקר התעוררנו‬
‫ושכחנו שאנחנו בריב.‬
‫הסתובבתי אליה, התחלנו להתנשק.‬
‫התחלנו לעשות סקס.‬
‫ובאמצע הסקס‬
‫ליאן מרימה ידיים...‬
‫זה הרג אותי מצחוק.‬
‫התחלתי לצחוק מייד, גמרתי באותו רגע.‬
‫אני מתפקע מצחוק ואומר, "כפפות מטבח!"‬
‫אני יוצא מהמיטה וליאן מתחילה לצחוק.‬ ‫אני אומר, "סוף סוף הבנת".‬
‫היא אומרת, "בטח שהבנתי.‬
‫"חרבנת בשדה התעופה אתמול?"‬
‫אני אומר, "אולי".‬
‫היא אומרת, "תממש את הישבן שלך".‬
‫אני מושיט יד אחורה.‬
‫כיסוי הנייר של מושב האסלה‬
‫עדיין שם.‬
‫מרוב שישבתי על האסלה,‬
‫הוא נדבק לרגליים ולתחת שלי.‬
‫לבשתי את הג'ינס שלי מעליו,‬
‫עליתי למטוס, ישבתי עליו במשך שש שעות טיסה.‬
‫ישנתי איתו. זיינתי את אשתי איתו.‬
‫עכשיו יש לי מבט של אימה,‬ ‫והיא צוחקת ואומרת,‬
‫"לעזאזל, זיינתי אדם עם צרכים מיוחדים".‬
‫הבנות שלי לא אוהבות את הבדיחה הזו.‬
‫הבנות שלי לא אוהבות את המופע שלי.‬
‫הן ראו את המופע שלי ואמרו, "אתה מיזוגן".‬
‫אמרתי, "למרבה המזל, אתן נשים.‬ ‫אף אחד לא מקשיב לכן".‬
‫גם זה לא הצחיק אותן.‬
‫הן אמרו לי, "אבא, לספיישל הזה,‬ ‫אתה יכול לכתוב בדיחה פמיניסטית אחת‬
‫"לנשים בקהל שלך שהן פמיניסטיות?"‬
‫בואו נשמע אותה!‬
‫בסדר.‬
‫מקווה שתיהנו.‬
‫אל תשכחו, אני כתבתי אותה.‬
‫וזה יהיה קצת פוליטי, בסדר?‬
‫כן. זה יהיה.‬
‫אבל זה בסדר,‬ ‫כי אני עושה את זה בשביל הבנות שלי.‬
‫נשים טובות יותר מגברים בכל מובן.‬
‫באמת. וגברים, אם יש לכם ספקות,‬ ‫אני אוכיח את זה מייד.‬
‫רבותיי, אי פעם עמדתם לרדת לבחורה שלכם,‬
‫והיא עצרה אתכם ואמרה, "עדיף שלא.‬
‫"אני לא כל כך רעננה שם"?‬
‫ובתור גבר, אתה כזה, "אה.‬
‫"תודה על האזהרה."‬
‫גבירותיי...‬
‫האם אי פעם עמדתן למצוץ למישהו את הזין,‬
‫והוא עצר אתכן ואמר, "חכי. עדיף שלא.‬
‫"היה לי יום ארוך בעבודה, ואני לא כל כך..."‬
‫בחיים לא!‬
‫בחור ירחרח ויחשוב, "היא לא תריח את זה.‬
‫"לא, זה רק חלקלק. זה לא מסריח.‬
‫"כן, קוראים לזה 'חמאת ברווזים'.‬
‫"רק התחת שלי מסריח.‬
‫"האף שלה יהיה כאן. התחת שלי כאן. איך...‬
‫"אני אשפשף אותו על הכרית שלה,‬ ‫היא תחשוב שהסירחון ממנה. הנה."‬
‫ומהסיבה הזאת‬
‫אני, ברט קריישר, בכנות ובלב שלם‬
‫מאמין שלגבר אסור לחוקק חוקים‬ ‫שיקבעו מה אישה עושה עם הגוף שלה.‬
‫כי כל הגברים בחדר הזה,‬
‫כל חבר קונגרס, כל חבר סנאט,‬ ‫נשיא ארצות הברית,‬
‫כולנו היינו כל כך יהירים‬ ‫בשלב מסוים בחיינו,‬
‫שחשבנו שאנחנו מכירים‬ ‫גוף של אישה טוב יותר ממנה,‬
‫וירדנו לה בכל מקרה.‬
‫עשינו את זה רק פעם אחת.‬ ‫אבל הייתה לנו אנרגיה שחצנית, כזה,‬
‫"אני סבבה.‬
‫"אני אוהב אותך.‬
‫"שום ריח לא...‬
‫"אלוהים. רכבת על סוס?‬
‫"אלוהים. צריך לקנות לך מושב אופניים חדש.‬ ‫משהו לא בסדר.‬
‫"אלוהים. לא, אני אצליח.‬
‫"אני ג'וני נוקסוויל,‬ ‫וזה אתגר הכוס המסריח."‬
‫זו בדיחה פוליטית.‬
‫הבנות שלי לעולם לא ישמעו אותה.‬
‫הן גילו שאני טיפש לאחרונה.‬
‫ידעתי שאני טיפש. ליאן יודעת שאני טיפש.‬
‫חשבתי פעם שהלן קלר ואנה פרנק הן אותו אדם.‬
‫באמת.‬
‫גיליתי את זה בבית אנה פרנק.‬
‫יצאנו לסיור.‬ ‫אני והחברים שלי היינו מסטולים.‬
‫וכל הסיור אמרתי להם בשקט,‬ ‫"ידעתם שהיה לה כלב?"‬
‫והם היו כזה...‬
‫"מה?"‬
‫"כן, הוא ברח. כל אחד היה בורח אם שמו היה..."‬
‫אנחנו נכנסים למטבח, אני אומר,‬ ‫"כאן היא נכוותה באצבעות".‬
‫"איך היא נכוותה?"‬
‫"היא ניסתה לקרוא מכשיר ופל."‬
‫אישה אחת מסתובבת,‬ ‫"סליחה, אתה מספר בדיחות על הלן קלר?"‬
‫והחבר'ה האלה מבינים לפי ההבעה שלי‬ ‫שאין לי מושג מי זאת אנה פרנק,‬
‫ושאני חושב שאנחנו בבית של הלן קלר.‬
‫הם מקבלים את הצחוק האולטימטיבי.‬ ‫זה כשאתה מסטול ורוצה לצחוק,‬
‫אבל אתה לא יכול,‬ ‫כי אתה בפאקינג מוזאון שואה.‬
‫הבנות שלי גילו כשלקחתי אותן‬ ‫לחופשה באיטליה, ונסענו לרומא.‬
‫ידעתם‬
‫שרומא באיטליה היא אותה רומא‬
‫של האימפריה הרומית?‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. כולכם?‬
‫בסדר, תרימו יד.‬
‫ידעתם‬
‫שיוליוס קיסר‬
‫היה אדם אמיתי?‬
‫טוב, לא ידעתי את זה.‬
‫אנחנו בסיור גדול,‬
‫והם מדברים על יוליוס קיסר וקליאופטרה,‬ ‫כל מיני שמות מומצאים.‬
‫ואני שואל את הבת שלי, "הוא אדם אמיתי?"‬
‫והיא מסתכלת עליי... המניאקית הזאת.‬
‫היא אומרת, "זו שאלה נהדרת לקבוצה."‬
‫"שאלה זריזה.‬
‫"אנחנו יודעים על הרוטב ועל הסלט, אבל..."‬
‫הלכנו לראות את דויד,‬ ‫הפסל של הבחור הערום עם היד למעלה.‬
‫מיכלאנג'לו פיסל אותו.‬
‫אני שואל את ג'ורג'יה, "למה יש לו זין קטן?"‬
‫היא אומרת, "עוד שאלה נהדרת לקבוצה, אבא".‬
‫אני מרים יד. יש לי שאלה פצצה.‬
‫הפעם, כשאני מתחיל לשאול את השאלה שלי,‬ ‫כל הקבוצה מסתובבת ומסתכלת.‬
‫שאלתי, "למה יש לו זין קטן?"‬
‫הבחור אמר, "זו שאלה נהדרת.‬
‫"כי מיכלאנג'לו ידע שאם הוא ייתן לו‬ ‫זין גדול, בחורים כמוך יבהו לו בזין."‬
‫"כן, הגיוני. הוא קטן ואני עדיין בוהה."‬
‫אנחנו לא נראים טוב כמשפחה.‬
‫יוצא לכם להסתכל על המשפחה שלכם‬ ‫ולחשוב, "אנחנו לא צוות מנצח"?‬
‫אנחנו לא נראים כאילו אנחנו מכירים.‬
‫איילה לבושה כמו ביג ג'יי אוקרסון.‬
‫ג'ורג'יה בלי חזייה,‬ ‫יש לה נזם באף, היא מקועקעת.‬
‫ליאן עם פאוץ', חולצה במכנסיים, מפה.‬
‫היא נראית כמו ג'ו רוגן טרנס.‬
‫אני שיכור ומזיע, ואני אמור להיות המנהיג?‬
‫אני לא מנהיג של צוות מנצח, זה בטוח.‬
‫הבת שלי איילה... לעזאזל, המוח שלה שונה.‬
‫כאילו...‬
‫יש לי בעיות שליטה בדחפים.‬
‫אני חושב שזה מתועד היטב.‬
‫לאיילה יש בעיות קשות של שליטה בדחפים.‬
‫נניח, בזמן הקורונה, אם היא ראתה אותי שותה,‬
‫היא התיישבה לידי,‬
‫לקחה את הטלפון שלי,‬ ‫נכנסה לאמזון והתחילה לגלול בטירוף.‬
‫היא אמרה, "היי, אבא.‬
‫"כמה לדעתך עולה מקרר?"‬
‫"גדול?" היא אמרה, "לא, מיני-מקרר".‬
‫אמרתי, "150 דולר".‬
‫"אם אגיד לך שזה עולה 79 דולר, כמה תקנה?"‬
‫אמרתי, "ארבעה". היא אמרה, "סגור!" קליק.‬
‫יצא לכם להשתכר ולהזמין משהו מאמזון,‬
‫ואז הייתם צריכים להבין מה זה‬ ‫כשהמשלוח הגיע למחרת?‬
‫כן. לא הייתי צריך לנחש כשראיתי‬ ‫ארבעה מיני-מקררים במרפסת הקדמית שלנו.‬
‫ואלה לא מקררים קטנים.‬
‫אלה מקררים בגודל טיריון לאניסטר.‬
‫הפעם הכי גרועה.‬
‫הבנות רצו ללמוד לגלוש על סקייטבורד.‬
‫גרנו ברחוב חד סטרי,‬ ‫אבל מכוניות תמיד נסעו בכיוון ההפוך.‬
‫אז אני אוכל ארוחת ערב עם ליאן והבנות,‬ ‫ואני אומר, "יש לי רעיון.‬
‫"אני אקנה קונוסים ואשים אותם בקצה הרחוב.‬
‫"ככה אנשים יצטרכו להאט.‬ ‫כולם מכבדים קונוסים."‬
‫ליאן היא רדנקית. היא אומרת, "טמבל.‬
‫"לא קונים קונוסים.‬
‫"גונבים קונוסים."‬
‫היא אומרת, "אף אחד לא קונה קונוסים.‬
‫"אפילו לא מוכרים אותם בוולמארט!"‬
‫ועכשיו אני חושב לעצמי‬ ‫שאף פעם לא ראיתי קונוסים למכירה.‬
‫לאיילה כבר יש עגלת אמזון מלאה בקונוסים.‬
‫היא אומרת, "אל תקשיב לפורסט גאמפ. תראה".‬
‫אמרתי, "איילה השיגה קונוסים".‬ ‫היא אמרה, "אלה לא קונוסים של גדולים.‬
‫"אלה קונוסים של תינוקות."‬
‫"אלה..." אני חושב שהמבטא שלי נהיה גרוע יותר.‬
‫הפכתי אותה לשפית קייג'ון.‬
‫"שניכם מסתובבים עם קונוסים של תינוקות.‬
‫"אלה לא קונוסים של גדולים."‬
‫אמרתי, "איילה, השגת קונוסים של גדולים?"‬ ‫היא אמרה בביטחון, "מידה שמונה".‬
‫שאלתי, "זה גדול?"‬
‫"הכי גדול שיש." אמרתי, "תקני".‬
‫היא שאלה, "כמה אתה רוצה?"‬ ‫אמרתי, "יאללה, תביאי שמונה".‬
‫היא מסתכלת על ליאן וג'ורג'יה‬ ‫ואומרת, "סגור".‬
‫אני מסתכל על שתיהן ואומר,‬ ‫"אני מת לראות את הפרצוף שלכן כשנשחק אותה".‬
‫וחיכינו‬
‫ארבעה ימים לקונוסים שלנו.‬
‫ביום הרביעי ליאן וג'ורג'יה‬ ‫יוצאות לסידורים. אני בבית עם איילה.‬
‫אני רואה את השליח של אמזון‬ ‫חוצה את החצר הקדמית שלי‬
‫עם ערמת קונוסים של גדולים.‬
‫הוא שם אותם במרפסת הקדמית.‬
‫בגובה של שחקן אן-בי-איי.‬
‫יש לי צמרמורת.‬
‫אני כזה, "איילה! שיחקנו אותה!"‬
‫איילה יוצאת, רואה אותם מהחלון ואומרת, "אה!‬
‫"אלה לא קונוסים של תינוקות."‬
‫אמרתי, "לא".‬ ‫היא אמרה, "אלה קונוסים של גדולים!"‬
‫שאלתי, "איך נראה אותם לאימא ולג'ורג'יה?"‬
‫היא אמרה, "בוא נחסום את הרחוב שלנו.‬
‫"תסגור את הרחוב שלנו, אבא.‬ ‫תכריח אותן להתנצל בפינה."‬
‫אנחנו עסוקים בחגיגות,‬
‫אז אני לא רואה את השליח של אמזון חוצה‬ ‫את החצר עם עוד ערמה של שמונה קונוסים.‬
‫לא, אני רואה את הערמה השלישית.‬
‫זה 24. זה הרבה מאוד קונוסים.‬
‫אני נלחץ. אני ניגש לדלת ואומר,‬ ‫"אחי, יש כאן טעות". הוא אומר, "לא.‬
‫"המשאית מלאה בקונוסים."‬
‫הוא הולך, איילה באה לדלת ואומרת,‬ ‫"תראה כמה קונוסים!"‬
‫אני אומר, "מספיק עם המבטא, בובי בושה.‬
‫"כמה קונוסים קנית?"‬
‫היא אומרת, "בשווי 2,400 דולר.‬
‫"זה הרבה?"‬
‫אמרתי, "ביץ', עובדי מע"צ‬ ‫לא צריכים כ"כ הרבה קונוסים!‬
‫"הוריקן לא צריך כל כך הרבה קונוסים!"‬
‫בערמה החמישית השליח של אמזון‬ ‫שאל אותי ברצינות גמורה,‬
‫"אתם פותחים סניף של צ'יק-פילה"?‬
‫הוא הולך,‬ ‫ואני עומד בחצר הקדמית עם "סימפל ג'ק",‬
‫מסתכל על ערמות של קונוסים,‬
‫כמו זונות מתות בתא מטען.‬
‫אני בפניקה. היא חושבת על פתרון.‬
‫"אל תדאג, נחביא אותם."‬
‫אמרתי, "איפה נחביא אותם?"‬ ‫היא אמרה, "נחפור בור".‬
‫הייתי כזה, "אלוהים".‬
‫אמרתי, "נראה לך שאימא לא תשים לב‬ ‫שיש 70 קברים בחצר?"‬
‫פתאום אני שומע את המכונית של ליאן.‬
‫איילה מסתכלת עליי ואומרת, "תהיה רגוע".‬
‫הדלתות נפתחות,‬ ‫וליאן וג'ורג'יה צוחקות כמו שני שחפים.‬
‫אני שומע את ג'ורג'יה אומרת,‬ ‫"אלה קונוסים של גדולים".‬
‫אני מסתובב אליהן, "הייתה טעות".‬
‫וליאן אומרת, "מידה שמונה, מה?‬
‫"שמונה הייתה הכמות, טמבלים.‬
‫"קניתם 64 קונוסים."‬
‫שאלתי, "ידעת ולא עצרת אותנו?"‬
‫היא אמרה, "ברור. רצינו לראות‬ ‫את הפרצוף שלכם, מטומטמים.‬
‫"שניכם, תיכנסו לאמזון עכשיו."‬
‫אמרתי, "נחזיר אותם". היא אמרה, "לא.‬
‫"תקנה לך כפפות מטבח ונייר דבק.‬
‫"אסור לך להיכנס יותר לאמזון."‬
‫הילדות שלי גדלות,‬
‫ואני לא אוהב את זה.‬
‫אני לא אוהב את זה.‬ ‫תפסו את ג'ורג'יה מעשנת גראס.‬
‫אתה מכרת לה אותו?‬
‫לא הייתי מאושר כמוך, אדוני.‬
‫הייתי בצילומים של תוכנית טלוויזיה.‬ ‫ליאן התקשרה אליי,‬
‫"יש לנו בעיה". אמרתי, "מה?"‬
‫היא אמרה, "תפסו את ג'ורג'יה מעשנת גראס".‬ ‫התחרפנתי.‬
‫שאלתי, "מה נסגר? מי נתן לה את זה?"‬
‫היא אמרה, "זה היה הגראס שלך".‬ ‫אמרתי, "היא גם גנבת?"‬
‫התחרפנתי. הגבתי כמו אבא שלי.‬
‫אמרתי, "אני איכנס בביץ' הזאת.‬
‫"תגידי לה שהיא שברה לי את הלב.‬
‫"היא שקרנית והיא צריכה‬ ‫לזכות באמון שלי מחדש,‬
‫"וזה לא יקרה, כי אני לא סומך עליה.‬
‫"והלילה נדבר בפייסטיים,‬
‫"וזה לא ייגמר עד שהיא תבכה."‬
‫וניתקתי את הטלפון.‬
‫אכלתי צהריים עם סנופ דוג.‬
‫וסנופ מסתכל עליי בפניקה.‬
‫הוא כזה, "היי.‬
‫"יש בעיות בבית?"‬
‫אמרתי, "כן.‬
‫"בטח יהיה טוב להתייעץ איתך על זה."‬
‫אמרתי, "הבת שלי‬
‫"עישנה מריחואנה."‬
‫וסנופ אמר,‬
‫"זה הכול?"‬
‫אמרתי, "היא בת 15". הוא אמר,‬ ‫"בן כמה היית כשעישנת בפעם הראשונה?"‬
‫ואמרתי, "זה לא רלוונטי.‬
‫"זו הייתה תקופה אחרת."‬ ‫הוא אמר, "זה היה לא חוקי, טמבל".‬
‫הוא אמר, "אתה תיכנס בביץ' הזאת‬ ‫רק כי היא עישנה גראס?"‬
‫אמרתי, "כן. ככה אני מחנך".‬
‫הוא אמר, "אני לא אתן לזה לקרות.‬
‫"לא לאחיינית שלי.‬
‫"אתה לא תיכנס בה הלילה, לא יקרה."‬
‫הוא אמר, "הבעיה שלך, ברט,‬ ‫היא שהילדה הקטנה שלך מתבגרת,‬
‫"וזה שובר לך את הלב כגבר ואבא.‬
‫"אתה תיקח את כל האנרגיה הזאת של גבר בוגר‬
‫"ותוציא אותה על הילדה הקטנה,‬ ‫וזה ישבור לה את הלב.‬
‫"והיא לא תסמוך עליך, כי אתה תהיה צבוע,‬
‫"וזה יפגע במערכת היחסים שלכם."‬
‫שאלתי, "מתי לעזאזל הפכת לרופא?"‬
‫הוא אמר, "הלילה, אחרי העבודה,‬
‫"אני רוצה שתבוא לטריילר שלי.‬
‫"אני ארגיע אותך."‬
‫שאלתי, "למה אתה מתכוון?"‬
‫הוא אמר, "אתה יודע למה אני מתכוון".‬
‫אמרתי, "אני רק שואל".‬
‫הוא אמר, "אחי..." והוא מתקרב אליי‬ ‫ואומר בחיתוך הדיבור הייחודי שלו,‬
‫"אחי,‬
‫"אנחנו הולכים להתקלח."‬
‫שאלתי, "מה אמרת?"‬
‫הוא אמר, "ביץ', שמעת אותי.‬ ‫ואל תספר לאף אחד".‬
‫הוא קם והולך, ואני כזה,‬ ‫"אני לא הולך להזמין אנשים‬
‫"להתקלח איתי ועם סנופ דוג."‬
‫מה נסגר? הייתי בפניקה,‬ ‫התקשרתי לליאן ואמרתי,‬
‫"סנופ רוצה להתקלח איתי".‬
‫היא אמרה, "הוא לא אמר את זה.‬ ‫זה בטח סלנג של היפ-הופ.‬
‫"אתה תבוא אליו,‬
‫"יהיו שם בחורות,‬ ‫אתה תשפריץ עליהן שמפניה. יהיה לך כיף."‬
‫אמרתי, "כן, את בטח צודקת".‬ ‫אז אני הולך לטריילר שלו.‬
‫דופק בדלת אחרי העבודה.‬
‫בלי חולצה, נשבע באלוהים.‬
‫הוא פותח את הדלת ואומר, "ידעתי שתבוא".‬
‫וזה רק הוא בטריילר שלו.‬
‫אמרתי, "באמת?" הוא אמר,‬ ‫"כן, לבנים אוהבים את החרא הזה".‬
‫וזה די נכון.‬ ‫אנחנו אוהבים קטעים של גייז. כאילו...‬
‫אם אשים את הזין שלי על הכתף שלו,‬ ‫הוא יגיד, "בדיחה טובה".‬
‫מתים על קטעים של גייז.‬ ‫זו שפת האהבה שלנו עם החברים שלנו. באמת.‬
‫הצחקתי בטירוף את טומי,‬ ‫טום סגורה, קומיקאי עם מוגבלות ש...‬
‫אני לא יודע אם אתם מכירים אותו.‬
‫קומיקאי עם מוגבלות שלא יכול לעשות את זה.‬
‫הצחקתי את טומי בטירוף‬ ‫כשהכנסתי את הזין והביצים לכוס יין,‬
‫באתי מאחוריו ואמרתי, "קוקטייל?"‬
‫מתים על קטעים של גייז.‬
‫אז הוא צודק. ואני אומר, "רק רגע".‬
‫אני אומר, "אף פעם לא עשיתי את זה, סנופ".‬
‫והוא אומר, "בולשיט".‬
‫אמרתי, "טוב, עשיתי את זה‬ ‫בתיכון ובקולג', אבל..."‬
‫שאלתי, "אתה עושה את זה?"‬
‫והוא אמר, "כן, לפעמים. עם חברים".‬
‫שאלתי, "מי?" הוא אמר,‬ ‫"עשיתי את זה עם ד"ר דרה לפני שבועיים".‬
‫שאלתי, "אתה ודוק? עשיתם את זה באותו זמן?"‬
‫הוא אמר, "ברט, זו הדרך היחידה לעשות את זה.‬ ‫מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫"חשבתי שאתה מגניב, ברט."‬
‫ואמרתי, "אני מגניב מאוד.‬
‫"אני מגניב." והתחלתי ללכת לשירותים שלו.‬
‫וסנופ אמר, "לאן לעזאזל אתה הולך?"‬
‫"אני הולך למקלחת שלך."‬
‫הוא שאל, "למה?"‬
‫אמרתי, "אמרת שאנחנו נתקלח".‬
‫הוא אמר, "ביץ', אמרתי שנתמסטל".‬
‫אמרתי, "אלוהים, זה הרבה יותר טוב.‬
‫"חשבתי שאמרת שנתקלח. כן, בוא נתמסטל."‬
‫וסנופ לא צחק.‬ ‫הוא אמר, "אני לא רוצה להתמסטל יותר.‬
‫"אני חושב שאני רוצה להיות לבד עכשיו."‬
‫הוא אמר, "באת להתקלח?"‬ ‫אמרתי, "זה היה הרעיון שלך".‬
‫"לא, ממש לא.‬
‫"וגם אם זה היה הרעיון שלי, אשכרה באת?"‬
‫אמרתי, "טוב, הייתי נסער מאוד".‬
‫הוא אמר, "אם לא הייתי עוצר אותך,‬ ‫איפה היית עכשיו?"‬
‫אמרתי, "במקלחת שלך".‬
‫הוא אמר, "ומה היית עושה?"‬ ‫אמרתי, "מחכה לך?"‬
‫סנופ דוג מושיט יד לכיס שלו,‬ ‫שולף ג'וינט, מדליק אותו, לוקח שאכטה ואומר,‬
‫"לך תזדיין, אני יודע‬ ‫למה הבת שלך מעשנת גראס, ברט".‬
‫היי, מישהו בצוות שלי יכול‬ ‫להביא לי מגבת מהר?‬
‫אני מזיע מהזין.‬
‫אחי, זיעה בפלורידה זה משהו אחר.‬
‫נכון!‬
‫אם לא גדלת כאן, אתה מגיע ואומר,‬ ‫"מה הקטע של העיר המחורבנת הזאת?"‬
‫ואתם אומרים, "מה יש?‬ ‫מטפטפת לך זיעה מהביצים לנעליים?"‬
‫מטפטפת לך זיעה מהביצים. זה מדהים.‬
‫כל חולצה תספיק לי.‬ ‫פשוט תוריד חולצה ותן לי אותה.‬
‫אני רוצה לספר לכם עוד סיפור אחד, ואני...‬
‫זה סיפור מעולה.‬
‫תודה, קייל.‬ ‫גבירותיי ורבותיי, קייל, יוצא צבא.‬
‫תתכוננו.‬
‫הרדמנו את הכלבה שלנו.‬
‫זה נעשה מצחיק יותר, בסדר?‬
‫היא הייתה כלבה נהדרת. באמת.‬
‫קראו לה פריסילה.‬ ‫הכלבה הגדולה הראשונה שלי. בול מסטיף.‬
‫הכלבה הכי טובה שיש.‬
‫אני זוכר את הלילה הראשון שלה איתנו.‬ ‫כשאתה לוקח גורה, היא לחוצה ומבוהלת.‬
‫אבל היא בבית, ואתה צריך להגיד לה את זה.‬
‫וכולם משחקים איתה, אבל היא עדיין קצת בלחץ.‬
‫הבנות הולכות לישון, ליאן הולכת לישון.‬ ‫אני נשאר ער ושותה ויסקי עם הכלבה.‬
‫ואני מדבר איתה כשאני שיכור, יודעים?‬
‫כזה...‬
‫אני זוכר שאמרתי לה...‬
‫אמרתי, "מתוקה, החיים שלך יהיו נהדרים.‬
‫"את לא צריכה לדאוג.‬
‫"הילדות הקטנות האלה‬ ‫ירעיפו עלייך אהבה יום ולילה.‬
‫"האישה הזאת תיתן לך כל מה שאת צריכה.‬
‫"אני אירדם בשמירה לפעמים, אבל..."‬
‫אמרתי, "זה מה שאני צריך ממך.‬
‫"בתמורה לכל זה, כל מה שאני מבקש‬ ‫זה כשלא אהיה פה,‬
‫"את תהיי הטרוריסטית שלי.‬
‫"אם מישהו ייכנס לבית הזה,‬ ‫את צריכה להקריב את חייך.‬
‫"את תמותי ראשונה, ורק אז הן ימותו."‬
‫והגורה עצמה עיניים,‬
‫שמה עליי ראש ואמרה, "אני בבית".‬
‫מכירים את זה שאתם מסטולים...‬
‫ואתם מתכרבלים עם הכלבה שלך ועומד לכם?‬
‫גם אני לא.‬
‫אף אחד? טוב, פעם אחת.‬
‫פעם אחת. גם אתה, נכון?‬
‫התמסטלתי בלילה,‬ ‫התעוררתי למחרת עדיין מסטול.‬
‫פריסילה נכנסה למיטה שלי, והתכרבלתי איתה.‬
‫לא ידעתי בכלל שעומד לי.‬
‫ליאן נכנסה, ראתה את זה,‬ ‫ושאלה, "למה עומד לך?"‬
‫ולא יכולתי להפסיק לצחוק.‬
‫ואמרתי, "פריסילה.‬ ‫היא היחידה שמעמידה לי את הזין".‬
‫ליאן שנאה את הבדיחה הזאת.‬
‫עשיתי את זה כל בוקר כשראיתי אותה במטבח.‬
‫ליטפתי את פריסילה ואמרתי,‬
‫"את יודעת שאת היחידה שמעמידה לי את הזין".‬
‫ליאן אמרה, "די. "זה לא מצחיק, זה מגעיל".‬
‫בגלל זה עשיתי את זה.‬
‫לקחנו כלב חדש, עוד בול מאסטיף. מאק.‬
‫לא הכלב הכי טוב.‬
‫הוא נהדר. אני אוהב אותו.‬
‫אבל הוא חרמן וטיפש בטירוף.‬
‫והוא מת על הזין שלי. הכלב הזה...‬
‫כשהוא רואה את הזין שלי, הוא כזה, "זה שלי.‬
‫"אני אוכל את זה היום." הוא...‬
‫אי אפשר להביא ביד מול הכלב הזה.‬
‫פריסילה? כשהבאתי ביד, היא יצאה החוצה.‬
‫"אני אתן לך פרטיות."‬
‫כשמאק רואה אותי מביא ביד, הוא מתקרב, כזה...‬
‫"בסדר.‬
‫"אתה תזרוק את המקל הזה או מה?"‬
‫פעם עשיתי סקס עם ליאן, דוגי סטייל.‬
‫חשבתי שהוא יעריך את זה.‬
‫נתתי לה מכה בתחת.‬
‫ובאותו רגע הבנתי‬ ‫שזה הכלב שלה, לא הכלב שלי.‬
‫הוא חטף קריזה, פשוט...‬
‫ואני יצאתי מליאן,‬
‫עם מקל הפרומונים הזה שמתנופף מצד לצד.‬
‫העיניים שלו מתגלגלות בחוריהן‬ ‫והוא אומר, "אני אוכל את זה היום".‬
‫אני בפניקה.‬
‫יש חיה במשקל 70 קילו במיטה שלי,‬
‫הכלב מתקרב לעברי.‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬
‫טוב. כולם הבינו?‬
‫אז בוקר אחד‬
‫פריסילה מתעוררת ומתקשה לנשום.‬ ‫אנחנו לוקחים אותה לווטרינר.‬
‫הווטרינר אומר לנו, "זה לא טוב.‬
‫"יש לה גידול בלב.‬
‫"נצטרך להרדים אותה."‬
‫זה העניין. כמו הרבה מהגברים בחדר הזה,‬ ‫גדלתי עם אבא שלימד אותי לא לבכות.‬
‫בכל פעם שבכיתי בצעירותי,‬ ‫הוא היה אומר, "אל תהיה נקבה.‬
‫"מספיק. תהיה גבר.‬
‫"אני לא רוצה לראות אותך בוכה."‬
‫כשהבנות שלי נולדו,‬ ‫אני זוכר שאבא שלי לקח אותי הצידה ואמר,‬
‫"אל תרשה לבנות שלך לראות אותך בוכה.‬
‫"הן צריכות לדעת שהן מוגנות‬ ‫ושאתה שולט במצב.‬
‫"אם תצטרך לבכות, חס וחלילה,‬ ‫תיכנס לארון, תיכנס למקלחת.‬
‫"תוציא את זה מהמערכת,‬ ‫ואז תצא ותטפל בעניינים."‬
‫זה לא בריא. אנחנו יודעים את זה עכשיו.‬
‫אבל כשאני מוצף ברגשות,‬
‫כמו הרבה מהגברים בחדר הזה, אני מתבדח.‬
‫כי כשאני צוחק, אני מפסיק לבכות.‬
‫זה לא היה שימושי במיוחד אצל הווטרינר.‬
‫הוא אומר, "נצטרך להרדים אותה".‬
‫ליאן בוכה, ואני מתחיל לחשוב על בדיחות.‬
‫ליאן שואלת, "נעשה את זה כאן?"‬ ‫הוא אומר, "לא, תעשו את זה בבית".‬
‫אני אומר, "שאני אעשה את זה?‬
‫"מה, לזרוק אותה לבריכה?"‬
‫הבחור הזה הרדים הרבה כלבים,‬ ‫והוא מעולם לא שמע אף אחד עונה בבדיחה.‬
‫וזה הזמן הכי טוב לספר בדיחה.‬
‫הוא בוכה מצחוק.‬
‫הוא אפילו לא יכול... הוא כזה, "לא".‬
‫אני שואל, "לשים לה כרית על החוטם‬ ‫ולחכות עד שהזנב שלה יפסיק לכשכש?‬
‫"להרים אותה ולזרוק אותה, כמו מתאבק?"‬
‫עכשיו הוא בוכה מצחוק.‬ ‫הוא כזה, "חכה, תפסיק. לא.‬
‫"יש לי אישה שתהרוג אותה בשבילך."‬
‫אמרתי, "מה?"‬
‫הוא אמר, "עכשיו אני עושה את זה בגללך,‬ ‫חתיכת אידיוט!"‬
‫אני זוכר ששאלתי, "היא טובה?"‬
‫הוא אומר, "אין גוונים של אפור.‬ ‫או שהורגים את הכלב או שלא".‬
‫הוא אומר, "תגיד לי מה זה 'טוב' מבחינתך".‬
‫אני אומר,‬ ‫"היא פורצת לבית שלי ב-2:30 בבוקר.‬
‫"הורגת את הכלבה כשאנחנו ישנים,‬ ‫תופסת את שאר החיות,‬
‫"מסממת אותן, מדביקה את הכפות שלהן זו לזו‬ ‫ומסדרת אותן במעגל תפילה סביבה.‬
‫"וככה נמצא אותה בבוקר."‬
‫והוא אומר, "לעזאזל, זה באמת טוב".‬
‫ליאן מסתכלת עליי ואומרת,‬ ‫"החרא הזה נגמר עכשיו".‬
‫אז אנחנו מתקשרים לבנות‬ ‫לפני שאנחנו עושים את זה.‬
‫לא שיחה טובה. לא השיחה האהובה עליי.‬
‫אבל הבנות היו מדהימות.‬
‫באמת. אין בדיחות עליהן בסיפור הזה.‬
‫הן היו ממש נהדרות. אני גאה בהן מאוד.‬
‫הן נכנסו לחדרי השינה שלהן,‬ ‫הוציאו את המזרנים,‬
‫הביאו אותם לסלון ושמו אותם בין הספות‬
‫כדי שלפריס יהיה איפה לישון.‬
‫והן נשארו ערות עם הכלבה הזאת כל הלילה.‬
‫הן סיפרו לה סיפורים עליה כגורה.‬
‫הן אמרו לה מה הן הכי אוהבות בה.‬
‫הן בכו, הן עיבדו רגשות.‬ ‫ליאן בכתה איתן. אני לא.‬
‫אני לא בכיתי.‬
‫ישבתי בכורסה שלי ושתיתי ויסקי.‬
‫והתעצבנתי.‬
‫הסתכלתי על... יש לנו כלבה‬ ‫שהייתה אמורה למות לפני שלוש שנים.‬
‫אתם מכירים את הכלבה הזאת.‬
‫בת 21, לא רואה, לא שומעת.‬
‫נכנסת לסלון בשתיים בבוקר, פשוט...‬
‫אי אפשר להרים אותה,‬ ‫כי היא לא יודעת שאתה שם.‬
‫אתה מנסה, והיא...‬
‫אני חושב, "זו הייתה צריכה להיות את, מונה".‬
‫אני קם למחרת, ליאן מסתכלת עליי ואומרת,‬ ‫"הגיע הזמן. תתקשר לגברת".‬
‫אני יוצא לחצר, אני עדיין די מעורער.‬
‫אני זוכר שהתקשרתי ואמרתי,‬ ‫"הגעתי לביץ' שהורגת כלבים?"‬
‫היא אומרת, "הגעת לביץ' הזאת".‬
‫היא הייתה קשוחה.‬
‫היא אומרת, "מה הגזע, אדוני?"‬
‫אמרתי, "זה משנה?‬
‫"את פשוט תהרגי אותה."‬
‫היא אומרת, "מה הגזע, אדוני?"‬
‫באמת? אני אומר, "בול מסטיף".‬
‫היא אומרת, "טוב, אני אגיע בעוד 45 דקות".‬
‫ומנתקת.‬
‫אפילו לא הספקתי להגיד, "קחי את הזמן".‬
‫היא באה אחרי 45 דקות עם החבר שלה.‬ ‫זה היה מוזר.‬
‫כזה, הם אכלו יחד צהריים‬
‫והיא ענתה לשיחה ואמרה, "חכה שנייה.‬
‫"היי, אני צריכה ללכת להרוג כלבה.‬ ‫רוצה לבוא?"‬
‫והוא אמר, "רגע, מה הגזע?"‬
‫הוא אפילו לא מציג את עצמו.‬
‫הוא יושב בכיסא של ליאן בסלון שלנו‬
‫וצופה.‬
‫היא נותנת לפריס זריקה‬
‫כדי שהיא תרגיש טוב יותר.‬
‫אני יודע שאתם מכירים את זה.‬
‫זה הרגע הכי שובר לב בכל החוויה.‬
‫הכלבה הזאת, שנאבקה כל הלילה להישאר בחיים,‬
‫זוכה פתאום לרגע של הקלה, והיא כזה...‬
‫"חזרתי, מותק!‬
‫"אני מרגישה נהדר! מי רוצה לצאת לטיול?‬
‫"חשבתם שאני אמות. אני לא אמות היום.‬
‫"אתה מביא ביד? אני אצא."‬
‫הכלבה הזאת...‬
‫ואז היא ניסתה לעלות על הספה, והתמוטטה.‬
‫וליאן הסתכלה עליי ואמרה,‬ ‫"אנחנו עושים את הדבר הנכון".‬
‫אז אנחנו שמים את פריס על הספה.‬
‫הגברת אומרת, "זה הזמן להיפרד מהכלבה".‬
‫שובר לב.‬
‫זה הקטע המטורף.‬ ‫כהורה, לפעמים אתה מוותר על דברים‬
‫לטובת הילדים שלך ובת הזוג שלך.‬
‫אתה מוותר על מה שאתה צריך‬ ‫כדי שהם יזכו בחיים טובים יותר,‬
‫אבל אתה עדיין בן אדם.‬
‫ובאותו רגע,‬
‫אני זוכר שכעסתי כי לא היה לי‬ ‫מקום טוב ליד הכלבה כדי להיפרד ממנה.‬
‫כי הבנות וליאן עמדו מול פריס‬
‫ואמרו לה כמה הן אוהבות אותה,‬
‫ואני מלטף לה את התחת מאחור.‬
‫היא לא יודעת שאני שם.‬
‫אני כמו הבחור באורגיה שמאונן בפינה, כזה...‬
‫הגברת באה‬
‫עם הזריקה הבאה.‬
‫נותנת אותה לפריס.‬
‫פריס מתה, והדבר האחרון שהיא רואה‬ ‫זה את הבנות שלי ואת אשתי‬
‫אומרות לה שהן אוהבות אותה.‬
‫לא נפרדתי מהכלבה שלי,‬
‫וזה בסדר מבחינתי, כי לפחות לא בכיתי.‬
‫אנחנו נרגעים קצת, והחבר בא.‬
‫הוא אומר, "אני ניק". הייתי כזה...‬
‫"קצת מאוחר לזה, ניק."‬
‫הוא אומר, "תוכל לעזור לי‬ ‫להכניס את הכלבה לג'יפ שלנו?"‬
‫והבנתי למה היא הביאה את החבר.‬
‫בן רגע הבנתי הכול.‬
‫ואז הבנתי למה היא שאלה מה הגזע.‬
‫כי ברור לכם שבתחילת הקריירה שלה‬ ‫היא לא שאלה משפחה מה הגזע,‬
‫הרגה את הכלב שלהם,‬
‫ואז עמדה מעל סן ברנרד, כזה...‬
‫"הייתי צריכה להרוג אותו‬ ‫קרוב יותר למכונית."‬
‫עוד לא בכיתי, וזה מה ששבר אותי.‬
‫גברים תמיד נשברים מהדבר הכי לא צפוי.‬
‫כשפריסילה מתה, היא חרבנה על הספה.‬
‫הבחור בא להרים אותה ולשים אותה על האלונקה,‬
‫וכשהוא מחליק את היד שלו‬
‫מתחתיה, היד שלו מתכסה בחרא.‬
‫זה חם, זה נכנס לו לשעון, והוא עושה, "פאק!‬
‫"הכלבה שלך חרבנה על הספה!"‬
‫היא הכלבה שלי. הלכתי להגן עליה.‬ ‫אמרתי, "זה בסדר, מתוקה".‬
‫וכשליטפתי לה את הראש, הבנתי...‬
‫לבול מסטיף יש מצח מקומט מאוד,‬
‫ולא היו שם קמטים.‬
‫שנייה.‬
‫שנייה. גברים לא בוכים יפה.‬
‫לא. נשים, אתן טובות בזה.‬
‫גברים בוכים כמו שנשים מחרבנות במכנסיים.‬
‫נשים נלחצות כשהן מחרבנות במכנסיים.‬ ‫גברים מחרבנים במכנסיים בכבוד.‬
‫גבר עושה כזה, "חרבנתי במכנסיים.‬
‫"אל תיתן לה לקחת את הכנפיים שלי.‬ ‫אני כבר חוזר."‬
‫אישה מחרבנת במכנסיים והיום נגמר.‬ ‫היא עושה, "חרבנתי במכנסיים!‬
‫"אני לובשת חוטיני. זה נכנס לי לנעליים!"‬
‫אז התחלתי לבכות כמו אישה שמחרבנת במכנסיים,‬ ‫ואני מכוסה בדמעות.‬
‫אני תופס את האלונקה,‬ ‫וכשאני מרים אותה אני מסתכל על הבחור.‬
‫הוא תכף מקיא, הוא מכוסה בחרא.‬
‫זה זמן מוזר להתחיל לבכות.‬
‫ואני מרגיש את הבנות שלי‬ ‫מניחות לי יד על הגב.‬
‫והן מלטפות לי את הגב ומלוות אותי.‬
‫וכשאנחנו יוצאים, אני מגלה‬
‫שהבנות שלי יודעות‬ ‫שהדרך היחידה לגרום לי להפסיק לבכות‬
‫היא להצחיק אותי.‬
‫אנחנו יוצאים מהבית,‬
‫והבחור אומר, "נשים אותה במושב האחורי".‬
‫וג'ורג'יה מסתכלת עליו בפרצוף רציני ואומרת,‬
‫"היא בדרך יושבת מקדימה".‬
‫אני מסתכל על הבחור. הוא מבולבל בטירוף.‬
‫הוא אומר, "אני התכוונתי לשבת מקדימה".‬
‫היא לא נשברת, היא אומרת,‬ ‫"יש לה בחילה בנסיעות".‬
‫הבחור פשוט...‬
‫"אנחנו ניסע ממש לאט."‬
‫אנחנו שמים את פריסילה במושב האחורי.‬
‫הבחור זז הצידה והבנות הולכות אחורה.‬
‫ואני מבין שהן נותנות לי להיפרד מהכלבה שלי.‬
‫אני מרגיש בנוח לחלוק את זה,‬ ‫כי אני יודע שכולנו מכירים את זה.‬
‫הן כל כך נהדרות.‬
‫חיבקתי את הכלבה. היא הייתה יפה כל כך.‬
‫ואמרתי, "מתוקה, אני אוהב אותך.‬
‫"עשית כל מה שביקשו ממך.‬
‫"את הכלבה הכי טובה שיש.‬
‫"עשית את העבודה שלך.‬ ‫היית הטרוריסטית הכי טובה בעולם."‬
‫והבחור מסתכל מהצד ואומר, "היא...‬
‫"היא הייתה טרוריסטית?"‬
‫ג'ורג'יה לא מתבלבלת לרגע‬ ‫ואומרת, "טובה יותר מדאעש".‬
‫ואז התחלתי להריץ את כל שמות החיבה‬ ‫וכל הבדיחות הפנימיות שלי עם הכלבה. אמרתי,‬
‫"פריס פוטמוס פוט פאי,‬
‫"לא אחתוך לך את האוזניים."‬
‫נהגתי לומר לה, "אלה האוזניים שלי.‬
‫"כשתמותי, אחתוך אותן ואשמור אותן."‬
‫אבל עכשיו אני מסתכל‬ ‫על הכלבה היפהפייה הזאת,‬
‫"את תיראי כל כך מטופשת בלי אוזניים.‬
‫"לא יהיו לך חברים בגן עדן.‬ ‫אני לא אחתוך לך את האוזניים."‬
‫והבחור עומד שם כמו פסל, כזה,‬ ‫"מה לעזאזל הוא אמר?‬
‫"הוא עמד לחתוך לה את האוזניים?"‬
‫ואיילה אומרת, "טכנית, הן שלו".‬
‫ואז ליאן יוצאת, והגברת שרצחה אותה יוצאת.‬
‫כולם עומדים סביבי, והדבר האחרון שאני עושה,‬ ‫אני מסתכל על הכלבה ואומר,‬
‫"מותק, את עדיין מעמידה לי את הזין.‬
‫"הזין שלי עומד בטירוף עכשיו."‬
‫אני שומע את ליאן צוחקת ואומרת,‬
‫"היא היחידה שמעמידה לך את הזין, מותק".‬
‫שני אלה קפואים במקום.‬
‫איילה באה, שמה לי יד על הגב ואומרת,‬
‫"אבא, זה בסדר".‬
‫ואז היא מסתכלת על הזוג ואומרת,‬ ‫"אם היא תתעורר, תתקשרו אלינו, נכון?"‬
‫זה הצוות המנצח שלי.‬
‫תודה רבה!‬
‫אלוהים יברך אתכם. לילה טוב!‬