Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
În locurile astea, fie ești ca mine,
fie vii dintr-una din familiile bogate.
Cam asta-i.
Oricum, cu toții avem o slăbiciune pentru locul ăsta
și pentru munții ăștia, așa că ne tolerăm reciproc.
Când vin turiștii cu avioanele private să stea o săptămână
în vilele lor de pe deal,
facem ce putem pentru ei.
Le reparăm dușul, le curățăm toaleta,
le învățăm copiii să se dea cu placa.
Banii-s motivul pentru care rămânem
și pentru care orașul ăsta nu dispare de pe hartă.
Așa că-i rar ca unul dintre noi să facă ce-am făcut eu
și ce urmează să fac.
E prevenire a incendiilor.
Ca să nu ia foc locul.
DIAMANTUL NEGRU
Traducerea și adaptarea: Jimmy IONESCU
În sfârșit, am ajuns.
În caz că ai nevoie să repar ceva.
Îți iau eu geanta.
Mersi.
Uite-o!
Asta-i pentru tine.
Și cred că și asta e tot pentru tine.
Îmi pare rău.
E-n regulă.
Deci, ce altceva crezi?
Am avut dreptate.
Locul tău chiar e aici, pe munte, cu mine.
Cât costă, amice?
75.
- Poftim. - Mersi.
Hei, tipul de la care ai cumpărat locul ăsta
era doctor cred.
Da, așa e. De unde știi?
Eu am instalat jacuzzi-ul ăla acum câțiva ani.
Aveam nevoie de tine săptămâna trecută.
Ei bine, dacă se strică ceva, dacă ai nevoie să repari ceva...
El poate rezolva.
Asta scrie pe cartea lui de vizită.
Am înțeles. Super.
- Mersi. - Cu plăcere. Aveți grijă de voi.
- Pe curând. - Și tu să ai grijă de tine.
Nu ziceai că asta e o cabană?
Este. E făcută din bușteni.
Doar dacă nu vrei ceva mai mic, bineînțeles. O pot schimba. Adică...
Nu, nu, nu. Cred că asta e perfectă.
Da?
Bine ai venit.
Bine. Hai să lăsăm asta aici.
Intră.
De unde ai toate astea?
De la fostul proprietar.
N-avea nevoie de toate nimicurile astea în West Palm Beach.
Și, să fiu sincer, mi-a făcut o favoare,
m-a scutit să angajez un decorator care să facă exact același lucru.
E destul de mișto, nu?
Așa aș zice.
Da.
Ăsta nu a venit cu casa.
Așa e.
Tabloul ăla vechi a sosit acum două zile.
L-a făcut pe la 41 de ani, când era la apogeu.
Pictorul e cunoscut?
Încearcă să-l ghicești.
Picasso.
Aproape, aproape.
Celălalt spaniol.
Știi, a fost atât de ciudat să fiu singur aici
în ultimele două săptămâni.
E foarte liniște afară, mai ales noaptea.
Începi să te simți ca un Jeremiah Johnson al secolului 21.
Scuze.
Dar e un film vechi cu Redford,
și abia l-am văzut și eu pentru prima dată, ieri seară,
dar, practic, joacă rolul unui om al munților
care e asediat de indieni cu fețele pictate.
Ascultă, nu zic că suntem asediați încă,
dar ideea mea e că a ales să fie un om al munților,
la fel cum și noi am ales să fim aici.
E pigment folosit la machiaj facial de amerindieni.
Știi că sunt și eu războinică?
Sunt amerindiană.
Și eu sunt terorist.
Ce-ți spune asta?
Cu Spencer și Elena nu-i de glumit.
- Stai. - Bine.
Bine. Cum te simți?
În regulă.
Nu știu. Cum ar trebui să mă simt?
Ei bine, cu siguranță arăți ca și cum ai ști ce faci.
Aștepți de mult, amice?
De câteva minute, nu-i bai.
Deci, ascultă.
N-a schiat niciodată, dar vreau să schieze cu mine.
Cât de bun ești?
Sunt magnific.
Omule, e atât de enervant. Cum e?
Ce e?
Ți se pare fierbinte?
Cum e?
E destul de caldă.
Ar trebui să fiarbă, la câți bani am plătit.
Unde te duci?
Să-i sun pe idioții care l-au reparat.
De fapt, sună-l pe șoferul ăla.
El a instalat nenorocirea asta, nu?
El l-a instalat.
Poți să-l suni tu? Trebuie să sun la New York.
Ceva îmi spune că și ăia o dau în bară.
Câți?
Uite cum facem.
Dacă sun eu în locul tău,
o să am nevoie de o echitate solidă.
Bine, fă-o.
Bine.
Da.
Hei.
Am venit pe laterală. Sper că e în regulă.
Da. E-n regulă.
Deci, care-i problema?
Bună din nou. Spencer.
Jesse.
Aici.
Deci, am plătit niște tipi
care mi-au promis că vor repara chestia asta.
Cum e?
Da.
Crezi că poți s-o faci?
O să rezolv.
Bine. Acum fă-mi o favoare.
Dacă nu poți, zi-mi.
Tot o să te plătesc pentru timpul pierdut.
Alo?
La naiba.
Cred că văcarul nostru e cam nedumerit.
S-ar putea să fie felul în care se poartă în general.
Trebuie să răspund.
Da.
Ți-am zis să nu spui asta, omule.
- Hei. - Hei.
Vrei să-mi faci o favoare?
Știi, e ger afară!
Uită-te la vârful ăla.
O să te hipnotizeze și n-o să simți frigul.
Bine.
Poți să verifici duza? Se încălzește?
Cred că da.
Da.
Cum e presiunea?
Devine mai puternică.
De unde vine prescurtarea J?
De la James, nu?
Lui tata îi plăceau haiducii.
Credea că e un proscris.
În general, era doar un bețiv căruia îi plăcea să spargă lucruri.
Cum merge treaba?
L-a reparat.
Care era problema?
Pompa era înfundată. Am desfundat-o.
N-ai să crezi cât m-a costat să aduc doi experți
care nu mi-au desfundat pompa.
Desigur că te cred.
Totuși, o să te taxez cu 150.
Mai ales pentru că am stat în frig.
Eu ce primesc?
Ce altceva poți repara?
Păi, pot să înlocuiesc scândurile alea putrezite
de pe veranda de acolo.
Nici nu le observasem.
Da.
Am reparat o grămadă de chestii pentru fostul proprietar.
Arată cam la fel.
Da.
În afară de ăsta.
E original?
Bineînțeles că e.
Pot să...
Da, te rog.
N-am mai văzut unul în realitate.
- E un Moreau, nu? - Exact.
Am făcut un curs de artă la facultate.
Ai fost la universitate?
Colegiul comunitar din Weatherford, Texas.
Da, profesoara a zis că pasărea pe care o desenam
arăta precum cocoșul lui Moreau.
Așa că m-am dus la bibliotecă și m-am interesat de el.
Cine cântă?
Eu zdrăngănesc puțin.
Nu prea bine, totuși. Tu?
Da, drângănesc și eu.
Hai, atunci. Cântă-ne ceva.
Bine.
Da! Așa.
Un om polivalent!
Nu, majoritatea țăranilor ca noi știu un truc sau două.
Da. Acum, între zdrăngănitul tău agil la chitară
și ochiul tău ager pentru artă, spune-mi ceva.
Poți să repari dușuri?
- Pot să arunc o ocheadă. - Pe aici.
Bine.
Deci, ăsta e în regulă, dar ăsta...
Cum e?
Da.
- Da. - Frige, nu?
Da.
Are nevoie de un cartuș nou.
Schimbă temperatura de la cald la cald, și de la rece la rece.
Probabil că n-a fost înlocuit de când s-a construit casa.
Ei bine, ia tu cartușul și-ți dau eu banii înapoi,
și apoi costul instalării.
Sună bine?
Bun băiat. Acum, spune-mi, poți să repari uși?
Am una jos care are nevoie de o încuietoare nouă.
- Pot să mă uit. - Poți să faci asta?
Hai.
Deci, e un tip mai jos pe deal, un libanez.
Are nevoie de toate serviciile astea, chiar mai multe.
O să-i dau numărul tău, dacă ești de acord.
Da, sigur.
Bine.
O, da. Și taxează-l dublu.
Spre deosebire de mine, lui îi place să plătească exagerat serviciile.
Hei, mersi că m-ai ajutat mai devreme.
Cu plăcere.
Poftim.
O, mersi.
Am zis 150.
Nu, ăștia-s pentru scamatoria cu chitara.
Mersi.
Bine.
Bine, ai grijă.
Un văcar foarte util.
E primul localnic pe care-l întâlnesc care nu e un dobitoc complet.
Nu știam cine a pictat tabloul.
Asta mă face un dobitoacă?
Nici pe departe, iubito.
Totuși, el știa cine l-a pictat, și se pricepea să cânte la chitară,
cu siguranță.
Cu toții știm să cântăm ceva precum cei de la țară.
Da, am uitat că ești de la țară.
Deci, spune-mi, tu la ce știi să cânți?
Știi, cred că îi place de tine văcarului nostru.
Ei bine, sunt foarte plăcută.
Cred că toți bărbații de pe aici au privirea aia înfometată.
Ar trebui să-i hrănim?
Da, cred că ar trebui.
Cât crezi că am dat pe el?
Nu știu, 2 milioane.
Probabil că atât valorează.
Nu, l-am dat la schimb pe un Hockney care nu-mi plăcea prea mult.
Și ghici cine a făcut o afacere mai bună?
Nu trebuie să-l vinzi mai întâi ca să îți dai seama?
Uneori pur și simplu știi.
Da.
Bine, ai vorbit cu ei.
Ce-au zis?
Cred că glumești, la dracu.
Nu, nu, nu, nu, știi ce-o să fac?
O să zbor personal în L.A. chiar azi,
și-o să-ți arăt cum să-i închizi pe dobitocii ăștia regali
odată pentru totdeauna, și apoi o să-mi mulțumești, la naiba.
Nenorocitul ăla a zis că asta e o treabă de-o zi!
Pe dracu, omule, e o treabă de trei zile.
Nu am de gând să fac asta.
Doamne.
Bună.
Bună!
Bună.
Te-ai pierdut?
Vino-ncoace.
Hei, haide, nu mușcăm!
Nu prea mult, oricum.
Vrei să-mi spui că va trebui să zbor cu un zbor comercial?
Bine, pentru că nu fac asta!
Nu știu, Gary, nu sunt pilot, la naiba.
Fă-ți treaba, omule, sau o să găsesc pe cineva care poate.
- Hei, iubito. - Hei.
Cum a fost plimbarea?
Ştii tu, rece, frumoasă.
- Ce se-ntâmplă? - Vești proaste.
Trebuie să merg la L.A. să mă văd c-un tip în legătură cu un câine.
Ce?
Trebuie să fie un câine foarte special.
Nu chiar, unul scump.
Cam jumătate de miliard.
De ce nu vii cu mine? O să lipsesc doar o zi sau două.
Abia am ajuns aici.
Ești sigură?
Stai la piscină, la hotelul Four Seasons.
Promit că ne întoarcem imediat.
Da, eu...
știi, rămân să mă zbat să urc până în vârf.
Bine.
- Hei. - Hei.
Spencer mi-a zis să vin să repar ușa, și scândurile alea de pe verandă.
Da, nu e aici.
Bine, vrei... vrei să mă întorc mai târziu?
Nu. Nu, intră.
Nu o să mă înjunghii, nu?
Mai vedem.
Hei. Sunt bine.
Mamă, sunt bine. De cât ai nevoie?
Bine, o să-ți trimit 200 cât de repede pot.
Mamă, trebuie să închid.
Poftim.
E cam devreme pentru mine.
Mersi.
Pentru altitudine.
Altitudine.
Asta... asta e chiar bună.
Pariez că probabil vinzi asta pe undeva.
Chiar vând.
De fapt, comercializam.
Doar câteva restaurante și brutării din New York.
Dar nu prea se fac bani din asta.
Nu prea se fac bani din nimic în ziua de azi.
În afară de un singur lucru.
Și lețcaii de unde vin?
Din întâlnirile cu tipi bogați, prostuțule.
Ești ușor de trecut cu vederea
până nu îți dai jos ochelarii ăia de soare stupizi.
Dar tu nu ratezi prea multe, nu?
Nu când sunt atent.
Apropo, unde ai crescut?
Nu contează.
Sigur suntem din același loc.
Pariez că nu te întorci prea des înapoi.
O dată m-am întors.
A fost de ajuns.
Încă e prea devreme pentru tine?
Nu le am cu băutul.
Crede-mă, consumam înainte, dar nu o mai fac.
Atunci rămâne mai mult pentru mine.
Ai zis că e în oraș.
În Grand Junction.
S-a dus să vadă un tip în legătură cu un câine.
Vă luați un câine?
E alergic.
Știi, cred că așa se spune în...
- Anglia. - Da.
Deci desenezi?
Mâzgălesc câte ceva.
Mâzgălești câte ceva și zdrăngănești câte ceva.
Ăsta-s eu.
Știu câte puțin din fiecare,
dar nu sunt expert în niciun domeniu.
Dar te descurci cu domnișoarele, nu?
Nu ai nicio relație?
Nimic serios.
Dar tu?
Adică, unde e inelul?
Acolo sunt banii adevărați, nu?
Mama mea spunea mereu:
"Nu te căsători, nu face copii,
și dacă ești destul de proastă să faci vreuna din ele,
mai bine ai un plan să-l omori pe nenorocitul ăla."
Femeie deșteaptă.
Spencer spune mereu că banii sunt peste tot.
Trebuie doar să știi cum să-i iei când nu se uită nimeni.
Sau când se uită toată lumea.
Toți spun rahaturile astea, nu-i așa?
Totuși, el e ok, în comparație cu majoritatea.
Majoritatea sunt niște câini.
Spencer e mai mult ca o pisică
care se joacă cu șoarecele
înainte să-l rupă frumos și să mănânce părțile bune.
Tu doar asigură-te că, atunci când vine momentul,
pleci cu mai mult decât ai intrat.
Și păstrează părțile tale bune.
Și tu să faci la fel.
Pentru a obține ce ne-am propus!
Pentru drum.
Doar o dată?
O dată a fost de ajuns.
Hei, iubito.
- Ți-a fost dor de mine? - Da.
Doamne.
Ai avut dreptate. Trebuia să vin cu tine.
Cum a fost întâlnirea?
Ei bine, banii sunt pe drum, cum se spune.
Bine.
Da.
Ți-e foame?
Da, mi-ar prinde bine niște mâncare.
Bine. O să pregătesc ceva.
- Iubito? - Da?
A venit văcarul și a reparat ușa aia de jos?
Da. Da, a reparat-o.
Am uitat să-ți spun că vine.
Dar veranda de jos?
Da.
Nu... Nu sunt sigură.
Deci cineva a băut la locul de muncă?
Da, am băut o bere, așa că i-am oferit și lui una.
Ce amabil din partea ta...
Știi, iubito, trebuie să fim atenți să nu dezorientăm ajutorul.
Bine.
Mănâncă. Se răcește.
Ninsoarea de aseară s-a dovedit a fi ceva mai mult
decât una banală.
Sunt 18 centimetri de zăpadă proaspătă
pe muntele ăla, oameni buni.
Așa că, vă sugerez să lăsați orice faceți
și să ieșiți afară dacă nu ați ieșit deja.
Asta o să fac și eu imediat după ce termin.
Ascultați KOTO în Telluride, Colorado.
Ne vedem pe munte.
Hei!
Sunt niște coioți care schelălăie pe-afară.
Devin cam flămânzi și răi în perioada asta a anului.
Doar te avertizez.
Iubito, un prieten de-al meu e în oraș.
De fapt, e un coleg.
- Vine în vizită. - Bine.
- Pe la 4:00? - Bine.
Poți să pregătești un platou cu brânzeturi sau ceva, te rog?
Sigur. Da.
Super.
Închizi ușa aia?
Lași tot aburul să iasă.
Văcarule, poți să vii? Boilerul face figuri.
Noroc.
Văcarul!
Mă bucur că ești aici. Intră.
Iubito, uite cine a venit.
Deci, am niște prieteni care vin în vizită.
- Simți mirosul? - Nu.
Da, vezi tu, de fiecare dată când mă duc acolo jos,
simt un miros slab de rahat.
Haide.
E pompa de drenaj.
Da, probabil.
Acum simți mirosul?
Nu.
Eu da.
Da.
Când se întâmplă asta, trebuie doar să torni apă în pompa aia.
Ei bine, fă tu asta.
Eu o să primesc înăuntru prietenii mei.
Hei!
- Tomas! - Hei. Ce mai faci, omule?
- Mă bucur să te văd. - Locul ăsta e uimitor!
Mulțumesc. Mulțumesc foarte mult.
Și, Ginny, nu?
Jenette, de fapt.
Dar toată lumea îmi spune Jen.
În afară de mine. Vă rog, intrați.
- Intrați, intrați, intrați. - Da.
Ăsta e cel care-ți place, nu?
Cu siguranță.
Mulțumesc foarte mult. Mulțumesc.
Casa ta e a naibii de enormă.
Crede-mă, asta e destul de modestă comparativ cu altele de pe aici.
Pompa noastră făcea figuri.
Jesse, când termini, vino sus, te rog!
Cel mai competent tip pe care l-am întâlnit aici.
Elena, draga mea. Tomas și Jen.
- Bună. - Bună.
- Tomas. - Elena.
- Îmi pare bine. - Jen.
- Încântată. - Jen, draga mea, ce pot să-ți aduc?
- Whiskey? - O să iau ce servește și ea.
- Prosecco. - Super.
- Îmi place. - Mulțumesc.
E o cameră destul de interesantă.
Da.
Majoritatea lucrurilor sunt de la fostul proprietar.
De ce să schimb nimicuri grozave cu văcari și indieni
pentru ceva mai puțin grozav?
Nu, e perfect.
La fel și ăla.
E un Kandinsky, nu?
Nu, omule. Încearcă Moreau.
- ...schiind atât de mult... - Poftiți, doamnelor.
- Mersi. - Mersi.
Deci, cât?
Am cumpărat-o de la un artist boem care locuia în sat.
Un evreu, și el și soția lui.
Era un... era pictor.
Lucrările lui erau de rahat, dar avea ăla acolo.
O să te urăsc. Cât?
Jumătate de milion.
Merită două.
- Noroc. - La dracu.
Asta e tot sau...
Jesse.
Mai stai puțin.
Nu, nu, nu.
Rămâi. Pentru un pahar.
Pare genul cu care e distractiv să trăiești înainte de a te însura.
Așa e, dar cred că am trecut de etapa asta.
Încă puțin Prosecco?
Nu-i așa, iubito?
- Ce anume? - Noi.
Am trecut de tatonări.
Niciodată.
Ascultă de la cineva care n-a făcut-o.
Fă un contract prenupțial solid și ești aranjat, prietene.
Adevărul e că, de când sunt aici, toată lumea aia pare atât de departe.
E ceva real aici, omule.
Oamenii pot face lucruri, nu doar să-i convingă pe alții să le facă.
Tipul ăsta de aici poate repara orice.
A știut că ăla era un Moreau, se pricepe să cânte la chitară.
Nu-i așa, văcarule?
Scuze?
Tocmai îi spuneam prietenului meu aici ce chitarist bun ești.
Nu, nu sunt.
Ne cânți ceva?
- Nu, nu pot cânta... - Ba da, poți.
Imaginează-ți că stăm cu toții în jurul unui foc de tabără,
unul dintre tipi are o chitară.
Da. Hai s-o facem. Haide.
Nu rahatul ăla.
Oricât de bine a sunat, vreau ceva diferit.
Și așa o facem în jurul focului de tabără.
Nu am vrut să ratez nota înaltă, așa că...
Fără bis?
Întotdeauna am fost genul care face lucrurile o singură dată și se oprește.
Cine știe când să o facă? Aș vrea să știu.
Apreciez că mi-ați dat să beau
și îmi pare bine că v-am cunoscut.
Nu uita de cartuș.
E pe drum.
Mersi că m-ați primit.
Noapte bună.
A fost destul de bun.
O interpretare destul de inspirată, nu crezi, iubi?
Îi e foame cuiva?
Bine.
Deci, ce părere ai despre el?
Adică, e ok.
E doar un pic cam din topor.
Am observat.
Bineînțeles că ai observat.
Nu poate niciodată să dea lovitura cea mare.
Adică, o vede, nu mă înțelege greșit,
doar că nu știe cum s-o valorifice.
De-aia stă într-un hotel destul de spațios din oraș
și nu... știi?
Ei bine, sunt sigură că l-ai putea învăța cum să lucreze cu finețe
și să nu fie din topor.
Da, probabil că aș putea, dar nu am de gând, la dracu.
Așa că, haide, iubito.
O să facem o baie împreună, și o să mă lași să te repar.
Ei bine, ce-ar fi să mă lași să repar asta...
Și apoi te las să mă repari?
Și dacă te satisfac așa cum plănuiesc...
Va fi un fel de, știi tu...
reciprocitate?
Știi cât de mult îmi place cuvântul ăla.
Da, știu.
Ei bine, grăbește-te.
Întotdeauna e o ușă deschisă în casele astea mari de aici.
O dată nu a fost de ajuns pentru mine.
Elena?
Știi că nu trebuie să-ți faci griji?
E destul de deștept să suspecteze,
dar prea arogant să creadă că m-aș culca vreodată cu cel care îl ajută.
De tine trebuie să-mi fac griji.
Cred că e valabil pentru amândoi.
Dacă mai faci vreodată ceva de genul ăsta,
jur pe Dumnezeu...
Acum ieși dracu afară.
Ce faci acolo jos?
A trebuit să închid ușa.
S-a deschis de tot.
Nu e aia pe care a reparat-o el?
Nu, cea din sala de sport.
Doamne, e atât de răcoros.
Ești bine?
Doamne, nu-mi vine să cred cât de mult am băut.
Chiar ai exagerat în seara asta, nu?
Altitudinea asta nu ne ajută deloc, la dracu.
Haide.
M-a sunat să-mi spună că am tăiat un copac viu, la dracu.
Au primit o plângere.
Au primit o plângere. Cum?
Oamenii nici măcar nu-s acasă, la dracu.
Sună-mă din nou, și-ți fut nevasta.
Nici n-o să știi.
Nu știu cum reușești, Jess.
Ce anume?
Să-i conduci cu mașina pe bogătanii ăștia.
Adică, chiar n-ai niciun pic de demnitate?
Să-i plimbi pe nenorociții ăștia?
Nenorocitul ăla de labagiu nesatisfăcut, omule.
Nenorocitul...
Nenorocitule.
Cred că ai avut dreptate.
Chiar trebuie să-ți faci griji.
Dar și eu am dreptate.
În legătură cu noi doi.
Bine, trebuie să pleci.
Chiar în clipa asta.
Tu nu ești ca el.
Poți să te prefaci.
Te-am văzut.
Vrei să spui că m-ai futut.
Nu vorbi așa.
Asta ai făcut.
Și a fost...
Nu a însemnat...
Hei.
Văcarule.
Ce faci aici?
Ți-am adus cartușul.
- Ar fi trebuit să... - Nu, știu.
Eram prin zonă.
M-am gândit să trec pe aici să văd dacă sunteți pe-aici.
Pot să revin dacă vrei.
Nu. Nu.
Putem să-l reparăm acum.
Da.
Deci cântecul tău de alaltăieri suna cam așa.
E foarte drăguț. Îmi place.
E foarte simplu.
Dar mă gândeam
poate ai putea adăuga ceva de genul ăsta.
Ceva de genul ăsta. La sfârșit.
E un truc pe care m-a învățat profesorul meu chilian.
Încearcă și tu.
Poftim. Haide.
Nu, nu, nu.
Cânți bine.
Mulțumesc.
Sper că nu credeai că chestia asta e doar de decor.
Nu suport oamenii de genul ăsta.
Adică am fost mereu un student excelent.
N-am avut niciodată probleme să iau note mari
sau premiul întâi la universitate, dar vreau să spun că
n-am putut niciodată să mă dedic complet la ceva, înțelegi?
Inima nu mi-a dat ghes să devin artist.
Trebuia să fac bani. Trebuia.
Știi, n-am crescut în puf precum restul colegilor mei.
Tatăl meu era dintr-un loc numit Lahore.
E în Pakistan.
Da, mi-am dat seama că ești din
unul din locurile alea.
Unul din locurile alea, da.
India, Yemen, Pakistan,
unde toți au nuanțe diferite de piele maronie
și se roagă în genunchi lui Allah!
Allah e independent!
Ai fost vreodată într-unul din locurile alea, Jesse?
Nu pot spune că am fost.
Nici eu, în afară de siguranța de la hotelul Four Seasons.
Dar am fost în locuri precum London School of Economics
și Harvard Business School.
Sunt locuri foarte interesante.
Cam plictisitoare.
Și cam vicioase.
Pun pariu.
Deci tu și Elena v-ați cunoscut în New York?
Ei bine, nu am cunoscut-o la Harvard, nu?
Nu vreau să fiu nepoliticos, dar nu e nimeni acolo ca Elena.
E o specie rară oriunde.
Dacă o duci la o petrecere, niciodată nu pare că se distrează.
Nu vrea să se implice cu niciuna din fetele de la petrecere.
Dar știi la ce categorie se încadrează pentru tipi ca noi?
Cred că nu știe.
Știe totul.
Dar chiar îmi place asta.
Dar tu, văcarule?
Îți place asta?
- Nu știu. - Bineînțeles că îți place.
Știi, prima dată când am întâlnit-o
se vedea cu un nenorocit cu sânge albastru de la J.P. Morgan.
Îl cunoșteam.
Și m-am gândit: "Cum naiba a pus ăsta mâna pe ea?"
Următoarea dată când am văzut-o, pleca spre L.A.,
se ducea să vadă alt tip.
Așa că i-am spus: "Spune-i că nu poți ajunge,
că ai răcit, și hai să fugim la Lisabona împreună."
În Portugalia.
Ultima dată acolo se afla. Bravo, văcarule.
Și asta am făcut.
Am simțit că am fugit peste tot.
Am băut șampanie și am făcut sex în avion.
Scuze.
Vrei să vezi cum merge?
Merge.
Sigur?
Spencer!
S-au stins luminile!
Da, și aici s-au stins!
Poți să repari asta, văcarule?
Pot să mă uit.
Ai o lanternă, nu?
Doar pe telefon, și e la încărcat jos.
Nu se mai încarcă momentan.
Deci cât durează o pană de curent pe aici?
Poate dura cinci minute.
Poate dura cinci sau șase ore.
Cina e gata.
Ți-e foame, Jesse?
Nu cred că e destul...
Bineînțeles că este.
Ia loc.
Arată superb.
Totul e foarte incitant.
Nu credeți?
Știi, pot să simt
că deja începe să se facă un pic cam frig aici.
Da, temperatura se poate schimba destul de repede pe aici.
Știi ce cred că vom face?
Dacă nu vine curentul într-o oră,
mergem la hotelul de pe drum, și...
Ce-a fost asta?
Ai lăsat vreo ușă deschisă?
Nu cred.
Ai un pistol?
De ce să am un pistol?
Spencer.
Stai.
Stai acolo.
Stai.
Da, stai.
E tabloul de Picasso.
Da.
Hei!
Ce faci?
Ai zis să luăm tabloul și să plecăm.
Fă ce vrei.
Eu o să mă uit prin jur.
Să văd ce altceva mai e de găsit.
E o prostie, omule.
Ar trebui să plecăm de aici.
Oprește-te, la dracu!
Oprește-te.
Bine.
Am găsit o pisică aici!
Cred că ne-am întâlnit cu tipul tău jos.
Da. Un nenorocit alunecos.
A fugit pe ușă și te-a abandonat.
La dracu. Stinge lumina aia nenorocită!
Da.
Da, îmi amintesc de tine.
Din pădure în ziua aia.
Și tu îți amintești de mine, nu-i așa?
Nu-i așa?
Cât vrei să pariezi?
Că pot să-ți șterg privirea aia de pe față.
Nu-ți permiți.
- Trebuie să te oprești, omule. - Taci dracu din gură!
Ce dracu?
- Elena. Elena. - Nu!
Elena! Elena, eu sunt, Jesse!
Eu sunt. Sunt... Elena! Elena.
S-a terminat. E bine.
S-a terminat. E în regulă.
E bine.
E în regulă.
Domnul Sinclair e pe drum spre secție pentru interogatoriu.
O să trimit o mașină mai sus pe stradă pentru liniștea ta sufletească.
Știi, avem spargeri pe aici din când în când,
dar ce s-a întâmplat e extrem de neobișnuit.
Urmele de pași intră și ies.
Dâra de sânge iese. Niciun semn de intrare prin efracție.
Ai zis că ai rămas încuiat pe-afară?
Pe ușa... Pe ușa din spate.
Au venit după tabloul ăsta.
Și, ce te face să zici asta?
Tu nu erai aici, nu?
Nu, dar i-am văzut pe fereastra aia, cum am declarat.
Deci au venit după tablou și apoi...
Îmi pare rău.
Noroc că domnul Sinclair a fost aici să-i oprească.
Dacă vreți, vă putem caza la un hotel peste noapte.
Nu, nu.
Ne simțim bine aici. Mulțumesc.
Pot să vă sugerez ceva?
Luați-vă un câine zdravăn,
un labrador, un husky sau un ciobănesc german.
Mai toți pe-aici au așa ceva.
Sunt alergic la câini.
Ultima dată când am verificat, era încă legal
să deții o armă de foc pe aici.
Hai să mergem.
Ar trebui să plecăm.
Fă ce dracu vrei.
Bine.
Cum?
Ai doar 485 de dolari în contul tău curent.
Doar dacă nu vrei un nou început în Milwaukee.
Dar cum dracu ai să ajungi acolo?
Cam mult pentru bugetul tău.
Ai avut o noapte grea.
Și tu ce-ai avut?
Una nenorocit de plăcută?
Nu.
Aproape am fost violată de un omuleț dezgustător.
Nu-i plăcut, dar nici nu-i prima oară.
Tu ai avut-o și mai nasoală.
Stând acolo în frig, ai văzut tot ce s-a întâmplat,
încercând să aștepți momentul potrivit pentru a face mișcarea inteligentă.
Dar cred că n-a venit niciodată,
de-aia a trebuit să te uiți cum un alt tip se dă văcar
înainte să o poți face tu.
De unde vin eu, asta-i destul de nasol.
Știi că nenorocitul tău de văcar a făcut asta, nu?
Știi asta, la dracu!
El i-a trimis și apoi s-a răzgândit, la dracu!
Dar tu nu poți să vezi asta!
La dracu!
Știi ceva? Întrebarea e când și de ce.
Da.
Doamne. Doamne.
A sunat poliția.
Numele tipului pe care îl caută e Barry Teft.
Mie îmi sună mai mult a broker de credite ipotecare
decât a violator.
Barry "Nenorocitul" Teft.
Și, nemernicul ăla mare de pe jos,
a fost închis în trecut în Închisoarea de Stat din Colorado.
La fel ca și prietenul nostru Jesse.
Pentru ce infracțiune?
Jesse?
Doar atac cu o armă mortală.
Nici măcar nu-l cheamă Sinclair. Ci Urick sau ceva de genul.
A zis că probabil și-a schimbat numele când a ieșit.
Ce dracu faci?
Hei, Spencer.
N-am terminat scândurile astea ultima dată când am fost aici.
Da, nu cred că te-am rugat.
Cred că ai făcut-o.
Nu vii aici să-mi smulgi veranda fără să-mi spui, la dracu.
La naiba.
Azi e ultima zi a sezonului de schi, nu?
Cum a fost pe-acolo?
Încă mai e zăpadă bună.
Ce-ați mai făcut de când...
Dispari dracului de aici.
Acum.
Hei, Elena. Ești bine?
Spune-mi dacă ai nevoie de ajutor.
Da, îmi amintesc de tine din pădure în ziua aia.
Hei, haide acum! Nu mușcăm!
Și tu îți amintești de mine, nu-i așa?
Nu-i așa?
Tu nu ești ca el.
Poți să te prefaci.
Te-am văzut.
Știi, mereu am crezut
că voi, americanii, vă prostiți cu armele voastre.
Dar acum cred că încep să înțeleg.
Da, ei bine, spune-i că dacă vrea să se retragă acum
trebuie să mă sune și să se roage, la dracu.
Și apoi vom lua ce-a rămas din fondul lui patetic
și-l vom folosi să ne ștergem la fund cu el!
Elena, crede-mă, știu ce dracu fac.
Doar aruncă-l și vezi cum se duce la vale.
Hei, iubito.
Îți amintești cântecul ăsta?
Nu, poate că nu. A apărut înainte să te fi născut.
La naiba.
Spencer?
Ce s-a întâmplat?
- E Jesse. - Jesse?
Ce face?
Doar se holba la mine.
La naiba.
Voi suna la poliție.
Ce?
O să se întoarcă, știi?
De ce, Elena?
De ce o să se întoarcă?
Ce vrei să spui?
Celălalt o să se întoarcă?
Nu, nu cred.
Dar Jesse o va face.
Ca să-și ia recompensa, poate.
Da.
Adică, ce-i putem da ce nu i-am dat deja?
Trebuie mai multă lămâie.
Stoarce-o singur.
Știi ceva?
Recunosc. Ce-ai spus în noaptea aia a fost adevărat.
Am fost prins.
Nu am văzut mișcarea inteligentă.
Și așa am fost jucat.
Sunt distrus, pe bune.
Chiar sunt.
Dar uite care-i faza.
Au dat-o-n bară, la dracu.
Nu au obținut ce au venit să ia. Nu au obținut nimic, de fapt.
Doar l-au învins pe nenorocitul ăla bogat de pe deal.
Știi, iubito, mi-am petrecut ultimii 22 de ani
smulgând viața din alți bărbați.
Și când ești bun la asta, ești numit ucigaș.
Și tu nici măcar nu ai ucis pe nimeni.
Știu.
Te simți al dracului de bine.
Și cu cât o faci mai mult, cu atât te întrebi mai mult
cum ar fi s-o faci pe bune.
Ei bine, asta e marea ta șansă.
Cred că așa e.
Nu vrei să o ratezi.
Da.
Așa că cred că o să... mă îmbrac și o să schiez.
O să fii bine aici?
Da. Sunt bine.
La naiba.
Ajutor!
Ești în formă mare, amice.
Practic, ai alergat pe dealul ăla nenorocit.
O să ajute.
Probabil singurul lucru care o să ajute acum.
Poftim. Doamne.
Da, am pățit-o asemănător.
Nu chiar așa de rău. Acum vreo 10 ani.
Mi-a ajuns.
Probabil și ție.
Nu o meriți.
Și în momentul în care te-am văzut, m-am gândit, "În niciun caz,
nu tipul ăsta."
Îmi dau seama că ești genul care crede că totul poate fi al tău
printr-o afacere la un preț derizoriu.
Casa aia.
Tabloul ăla.
Cântecul meu.
O femeie.
Du-te dracu.
Auzi?
Vin ajutoarele.
Tot ce trebuie să faci e să ceri ajutorul.
Știi să ceri ajutorul, nu-i așa?
Ajutor! Vă rog! Să mă ajute cineva!
Idiot nenorocit.
În regulă.
Ei bine, ține-te bine. O să fii bine.
Poate.
O să fie greu de dovedit.
Că el a fost acolo?
Că ți-a sabotat schiurile și că asta a cauzat accidentul tău.
Și ce zici de complicitate la intrare prin efracție?
Putem dovedi asta?
Avem niște martori care l-au văzut vorbind cu Teft și Aldrich
la un bar local cu câteva nopți înainte de spargere.
O să-l ridicăm.
Între timp, trimit un ofițer lângă creastă.
Foarte liniștitor.
Dar Barry Teft?
Aveți de gând să-l ridicați în curând?
Da, domnule. Cred că o vom face.
Credeți că o veți face?
Iubito, fă-mi o favoare. Condu-o pe dna ofițer afară
și când te întorci adu-mi arma din dulap.
Mersi.
Trebuia doar să iei tabloul nenorocit și să pleci.
Sunt la fel ca tine.
Când văd o bucată ca asta, sar pe ea.
Te-am întrecut, nu-i așa?
Chiar am dat-o-n bară, nu?
Poftim?
Șansa mea.
Am fost prost.
Nu.
Ești deștept.
Ești cel mai deștept.
Doar că nu înseamnă mult pe aici.
Mă bucur că ai rămas cu mine.
Ar trebui să te odihnești.
Jerry, cred că s-ar putea ca Sinclair să vină spre tine.
Poate ar trebui să verifici Paschim.
Mă auzi?
Jerry, mă auzi?
Ascultă, de ăla din noaptea trecută nu trebuie să-ți faci griji.
Nu trebuiau să...
Trebuiau doar să ia tabloul.
Da?
Și apoi?
Nu știu. Să-l amaneteze.
Să-l vândă.
M-am gândit că dacă aș putea să-l iau,
cum am spus în cealaltă zi,
atunci aș putea...
Aș putea să-ți arăt că...
...eu...
Că aș putea să-i joc jocul.
Ai făcut ceva pușcărie, nu?
Nu o să mai fac.
Am un tată care face pușcărie.
Cred că o să moară acolo.
Crezi sau speri?
Vrei ceai?
Da.
Arăți obosit.
Da.
Oricum, ce reprezint eu pentru tine?
- Doar o... - Greșeală pe care am făcut-o?
Cu siguranță nu a părut o greșeală.
A părut precum...
Știi cum a părut.
Și-mi dau seama că e o problemă pentru tine.
Știu că ai muncit din greu să ajungi aici.
Ai fost discretă.
Nu l-ai lăsat pe el sau pe vreunul dintre ei să descopere nimic despre tine.
Erai ca și rezolvată
până când te-ai simțit singură.
Adică, e în regulă.
Oamenii se simt singuri.
Și eu.
Știi, e greu să te prefaci mereu că ești ceva
sau cineva care nu ești.
Să placi tipi pe care de fapt nu-i placi.
Indiferent cât de bună ești la asta.
Și ești foarte bună.
Dar chiar și un cal de curse ajunge gloabă, înțelegi?
Respiră puțin.
Asta făceai când ne-am întâlnit.
Pur și simplu trăgeai aer în piept.
Nicio greșeală.
La naiba!
Nu mă mai întorc niciodată.
Îmi pare rău.
Te-am prins, fetițo.
Nu ești chiar așa rău, știi?
Dar nici prea bun nu ești.