Downloaded from YTS.MX
ARKIVOPPTAKENE HAR BLITT RESTAURERT OG FARGELAGT
Official YIFY movies site: YTS.MX
OPPTAK HAR BLITT REDIGERT SAMMEN FOR Å SKAPE EN FENGSLENDE OPPLEVELSE
NAZI-TYSKLAND BEGYNNER ENORM BOMBING AV STORBRITANNIA
England er siste skanse i Europa.
Uansett hva som skjer, England vil bryte sammen!
BLITZEN VARTE I 8 MÅNEDER
DETTE ER HISTORIEN OM HVORDAN BRITENE SVARTE
Det var et sjokk å plutselig føle at fienden var så nær.
Å vite at noen prøvde å knuse oss.
Vi skjulte oss under trappa.
Jeg tenkte: "Jeg blir brent levende."
Vi var energiske og livsglade,
vi visste ikke hvor lenge det ville være mulig.
Hvert øyeblikk vi var sammen, var dyrebart.
Det kan godt hende at utslettelsen av en grusom dominans
vil bane vei for en bredere solidaritet
enn vi kunne ha sett for oss,
om vi ikke hadde marsjert gjennom ilden sammen.
STORBRITANNIA OG BLITZEN
Hvis du først nå skrur på radioen, Storbritannia er nå i krig med Tyskland.
Tyskerne okkuperte Paris uten kamp i morges,
og sier at jakten på fienden og den endelige ødeleggelsen har begynt.
Historiens mest kritiske dager har akkurat begynt.
Skulle Storbritannia bli erobret,
vet Hitler at alt på kontinentet er hans.
Én, to, tre, ned.
Én, to, tre, se til høyre.
Vi visste ikke hva jentene fikk gjøre, men det var spennende.
Vi var atten, nitten, tjue år.
Jeg kan ikke forklare det.
Det var noe helt annet enn noen av oss hadde gjort før.
Det var veldig nervøst å jobbe som plotter,
vi visste nøyaktig hva som foregikk.
I dag er hele verdens øyne rettet mot England og dets folk.
Fiendtlig nærmer seg fra sørøst.
I Sugar én fem på null fot.
Mennene i Royal Air Force har fått ansvaret
for å forsvare et lite øyrike fra Nazi-Tyskland.
Det nærmer seg. Jeg føler det.
Ha øynene på stilk.
Du ble personlig involvert i det.
Og du sa: "Kom igjen, ta dem!"
Kom igjen.
Kampen ble levende for deg.
Skyt ham ned. Ja, han tok ham, gutter.
Midt i planeten. Bra show.
Det var dette som skapte intimiteten mellom jentene og guttene.
De var så kjekke.
Det var spirende romanser overalt,
men jeg tror ikke jeg forventet å møte drømmeprinsen.
Hvis denne øyfestningen holder stand, kan det hindre Hitlers erobringsplaner.
Hitler har det travelt. Invasjon er forventet.
Hvis det britiske flyvåpenet
slipper bomber på to, tre eller fire tusen kilo...
ADOLF HITLERS STEMME
...så slipper vi 150 000, 180 000, 230 000,
300 000 kilo bomber eller mer på én natt.
Vi skal utslette byene deres.
London er i krig, og den første flyalarmen høres.
Storbritannia er bekymret over at Tyskland forbereder seg på invasjon.
HVA HITLER SA
ETTERLYST FOR DRAP, KIDNAPPING, TYVERI OG BRANNSTIFTELSE
I dette landet har det blitt kunngjort
at blendingspåbudet trer i kraft fra solnedgang i kveld.
Fire hundre tusen barn har allerede reist ut av London,
og flere følger i morgen.
Dette er vonde og krevende dager,
spesielt for foreldre og barn som adskilles.
Men hensynet til sikkerhet er det viktigste.
EVAKUERT 5 ÅR GAMMEL
Jeg var en gutt, og på den tiden gråt ikke store gutter.
Vi fikk ikke løpe til foreldrene våre for å få en siste klem og et kyss.
Jeg så opp til min storesøster Kitty.
Jeg følte meg tryggere
fordi Kitty hadde lovet å passe på meg.
Moren min hadde en forutanelse.
Hun var sikker på at hvis Kitty og jeg ble i London,
ville noe forferdelig skje med oss.
Det skulle være en ferie. Det var slik det ble beskrevet for oss.
Det markerte slutten på ett kapittel i livet mitt.
En normal barndom.
Vi forstod ikke hva vi gikk til.
Alt vi ble fortalt, var at kampen kom.
Men vi visste ikke hva vi sto overfor.
EDITH HEAPS STEMME
Jeg var på vakt.
Det var jaktrop og mye bråk.
Vi så at mellom 400 og 1000 tyskere var på vei.
Fiendtlig nærmer seg fra sørøst. I Sugar én fem på null fot.
Du så det og tenkte: "Herregud, de skal til London."
HAVNEANLEGGET ØST I LONDON
Det var en veldig varm september.
INNBYGGER I ØST-LONDON, 12 ÅR
Jeg så mot himmelen.
Jeg så noen lette skyer,
små baller på himmelen.
Jeg tenkte: "Jøss, hva er det?"
Vi var ikke redde på det tidspunktet, fordi vi ante ikke hva som foregikk.
Jeg så mange bomber falle fra himmelen.
Det var utrolig.
Vi gikk ned i kjelleren,
for plutselig innså vi hvor stort angrepet var.
BLITZEN DAG 1
Rapporter til kontrollstedene.
Hundre pumper fra E til stasjon 60, stå klar.
God kveld, dette er London.
Mens jeg snakker, brenner det
over elva i verftet og i industriområder på østsiden.
Hele kvelden har vi hørt sirener på vei fra vest til øst.
Jeg fikk for første gang se hvordan en brann virkelig er.
Den eldre brannmannen hjalp meg...
JUNIORBRANNMANN, 17 ÅR
"Det går bra. Ikke vær redd. Bare stå ved min side."
Vi vil ha tre lengder.
"Bare hold fast i slangen og ikke gi slipp på den,
for hvis den treffer deg, kan den drepe deg."
Trekk unna nede!
Den eldre brannmannen sa: "Går det bra, gutt?"
Du er redd.
Jeg står på toppen av en veldig høy bygning.
Herfra kan jeg praktisk talt se hele London.
Hvis det ikke var så fryktelig, ville jeg sagt at det er vakkert.
Hele horisonten i sør er opplyst av en rød glød.
Det er nesten slik som dommedag
er malt i noen av de gamle bøkene.
Dommedag.
KUNSTSTUDENT, 17 ÅR
Tempoet øker.
I kveld begynte Blitzen.
Himmelen ved havna var rød, som om det var en enorm solnedgang.
For et liv!
Å aldri vite om du blir bombet eller forført i neste sekund.
Jeg møtte en veldig kjekk mann, Rupert.
Han prøvde å overtale meg til å miste jomfrudommen.
Jeg foretrekker menn som ikke er så galante.
Jeg liker menn som tror de er Gud.
JOANS NABO
Rupert tar alt med knusende ro og føler han er herre av universet.
Hvert øyeblikk kan bli mitt siste.
Siden det motsatte av død er å leve...
...tror jeg at jeg lar meg forføre i morgen.
Da vi kom ut, kunne vi høre brannene herje.
INNBYGGER I ØST-LONDON, 12 ÅR
Vi kunne høre dem i det fjerne fra havna.
Før han gikk inn i luftforsvaret, sa pappa: "Sørg for at mamma er ok."
Jeg sa: "Mamma, det er offentlig tilfluktsrom.
La oss dra dit."
Jeg følte at det var trygt.
Vi ville ikke få problemer der nede.
Det ble varmt.
Varmere og varmere.
Jeg ropte på mamma. "Hvor er du?"
Ingen svarte.
Jeg innså at noe forferdelig hadde skjedd.
Det var en bombe.
BLITZEN DAG 2
Det er arbeiderdistriktene på østkanten som har opplevd de største lidelsene.
Hele gater med små hus har blitt bombet i fillebiter.
Foreløpige rapporter viser at flyangrepet lørdag kveld
førte til 400 drepte og 1400 sårede.
Jeg var i min søsters hus med utsikt over Brick Lane...
INNBYGGER I ØST-LONDON, 13 ÅR GAMMEL
...og så Churchill i gaten.
Jeg hørte hurrarop og buing, og der var han, denne figuren.
Han eksisterte faktisk.
Churchills navn var forbannet i vårt hus frem til krigen kom.
Så ble navnet hans engleaktig.
Denne ondskapsfulle og tilfeldige bombingen av London
er, selvfølgelig, en del av Hitlers invasjonsplan.
Han vet ikke at den britiske nasjonens ånd,
eller at Londons tøffe befolking,
verdsetter frihet over sine egne liv.
Det er tid for å stå sammen og holde fast.
Borgerne i London står overfor en stor prøvelse,
når dette tar slutt eller hvor brutalt det blir,
kan ikke forutses.
Jeg ble kjørt til sykehus.
Faren min fant meg.
Jeg spurte: "Hvor er mamma? Er mamma ok?"
Han sa bare:
"Hun er død."
Det stakk i hjertet, smerte og angst.
Jeg hadde tatt henne til tilfluktsrommet, og hun hadde blitt drept.
Jeg har aldri kommet over det.
Hennes Kongelige Høyhet Prinsesse Elizabeth.
Tusenvis av dere i dette landet har måttet forlate hjemmene deres
og bli separert fra deres fedre og mødre.
PRINSESSE ELIZABETH FØRSTE RADIOSENDING, 14 ÅR
Til deg i nye omgivelser sender vi sympati.
Og samtidig vil vi takke de snille menneskene
som har ønsket deg velkommen til sine hjem på landet.
Kan dere trekke nedover plattformen?
Så raskt som mulig.
Noen sa vi var i Wales.
EVAKUERT 5 ÅR GAMMEL
Folk snakket rart.
Min klasse gikk i én retning.
Søsteren min gikk i en annen retning.
Kommuneansatte hadde bestemt
at fosterforeldrene skulle velge hvilke barn de ville ha.
Til sist var det bare meg igjen.
Og det var ingen fosterforeldre.
Da ble jeg bekymret.
Plutselig hørte jeg skritt.
En dame kom inn i rommet og sa: "Er det noen evakuerte igjen?
Jeg liker ikke trynet på ham, og jeg ville ha ei jente uansett."
Jeg prøvde å smile sjarmerende.
Så sa hun: "Greit, jeg tar ham."
Så dro jeg av gårde med henne.
Ingen tegn til Kitty.
Det var mye bitterhet mot de evakuerte fra London
i denne gruvebyen fordi det hadde vært gruvearbeiderstreik.
De følte avsky mot London-regjeringen.
De avskydde også Winston Churchill.
Og det var tre barn der jeg husker,
de ertet oss og vi sloss med dem.
Fostermoren min sa:
"Dere London-evakuerte kommer ned hit for å komme dere vekk fra én krig,
og så starter dere en ny her."
Vi ville tvinge London inn i et tilfluktsrom.
Vi fløy bare til London.
Hvert 20. minutt, i bølger.
Vi trodde at dette ville få England i kne.
Dette er Trafalgar Square.
Lyden du hører for øyeblikket, er lyden av flyalarmen.
BLITZEN DAG 6
Her på Buckingham Palace
ser kongen og dronningen bevisene på at de så vidt slapp unna.
Etter å ha fått sitt eget hjem bombet, taler de med forståelse og sympati
til de av sine undersåtter som også er offer for nazistenes villskap.
Da kongen og dronningen kom,
jublet folk, men andre sa:
"Dra tilbake til Buckingham Palace.
Falt det én bombe på dere?
Vi har hatt tusenvis."
Det var ikke nok tilfluktsrom i Øst-London.
Undergrunnen virket som et perfekt sted.
Men regjeringen ville ikke åpne opp.
Vi bestemte oss for å kjempe for å få åpnet undergrunnen som tilfluktsrom.
LEDER I KOMMUNISTPARTIET
Savoy-hotellet er målet vårt.
Nå skal vi lage oppstyr ved å okkupere Savoys tilfluktsrom.
Alt i alt kom 78 personer.
SAVOYS TILFLUKTSROM
Vi okkuperte et sted vi ikke hadde noen rett til å være.
Og så kom politiet.
En politibetjent sa: "Hva har dere tenkt å gjøre her?"
"Vi vil bare at undergrunnen skal åpne."
ARBEIDERE INVADERER SAVOY HOTELL
BRÅKETE GJENG PROTESTERER FOR PRIVILEGIER I STILIG LONDON-HOTELL
Regjeringen har kunngjort
at undergrunnen ikke kan brukes som tilfluktsrom.
Den mest bemerkelsesverdige utviklingen
er måten folk i London har løst tilfluktsproblemet.
Det gikk rykter.
"Gå ned i undergrunnen, det går bra."
Alle portene var stengt, det sto soldater der.
Folk samlet seg bak oss.
Ristet portene. "Slipp oss inn!"
Plutselig hørtes et stort brøl.
Noen i regjeringen hadde ombestemt seg.
Pappa sa: "Dette er en seier for arbeiderklassen."
Og det var begynnelsen på dette underjordiske livet.
En ny fase i slaget om Storbritannia.
Den tyske overkommandoen har startet store luftangrep på skipsfart og havna.
Hundrevis av nazisme-bombefly brøler daglig over Den engelske kanal.
Denne festningsøya er Vest-Europas siste citadell
som blokkerer Hitlers ambisjoner.
RAF er det beste flyvåpenet i verden,
men Tyskland har numerisk overtak.
Vi måtte vinne krigen, og vi var fast bestemt på å gjøre det.
Vi visste at vi kjempet for vår eksistens, og vi skulle aldri gi opp.
Det må ha vært omtrent hundre av oss,
og mennene behandlet oss med respekt.
Vi ble akseptert.
Vi følte på en viss glede over at vi fikk gjøre vår greie.
Første gang jeg møtte Denis, kjørte jeg traktor.
Han kastet sand i motoren min for å stoppe den.
Jeg fikk ham til å starte den. "Du stoppet den. Start den."
OPPTAK AV EDITH HEAP
Så han gjorde det.
Denis var ganske velbygget, veldig rank.
Han var relativt kjekk.
Han smilte aldri ordentlig,
fordi han skammet seg over to tenner, men han hadde sin måte å smile på.
Og han bestemte seg for at han likte meg.
Så sa han: "Kommer du til skvadrondansen?"
Jeg sa: "Ja."
Da vakten var over, flommet vi inn, og han ventet på meg.
Vi var heldige som møttes. Det hadde kanskje ikke skjedd uten krigen.
Han var morsom.
Han var veldig romantisk.
Han lo ofte.
Jeg tror det gjorde det mer intenst, bedre, sterkere.
Hvert øyeblikk er dyrebart,
for du vet ikke hvor lenge det vil være mulig.
Slaget om London er ved slutten av sin første måned,
og London står fortsatt.
BLITZEN DAG 24
Hun har fått juling, men hun står støtt som alltid.
Vi tåler det.
Hvis han tror han kan vinne ved å bombe kvinner og barn,
tar han grundig feil.
Dette er London. Vi er sprell levende.
Ønsker dere alt godt.
Jeg hadde brygget på lidenskap for den fraværende Rupert.
Jeg hadde ikke sett ham på en uke.
Hele morgenen tenkte jeg på ham og lurte på hvor lenge jeg holdt ut.
På vei hjem så jeg 17 tyske fly som slapp hundrevis av bomber.
Jeg hørte et rop...
JOANS KJÆRESTE
R. kom slingrende nedover gata, og han ignorerte våpnene.
Vi fant en stilig kafé kalt Mountview, et band i røde frakker spilte.
Store mosaikksøyler glitret i lysene. Jeg følte meg nesten beruset av glede.
Alt er forsterket og går raskere.
Vi ble slitne og gikk tilbake gjennom rubbelet i Shaftesbury Avenue.
Vi elsket med høy intensjon,
og jeg ble fylt av fred og glede.
En av de få tilfredsstillende ting som gjenstår i dette forferdelige livet.
Hvis tyskerne hadde tenkt å knekke London-befolkningen,
har de mislyktes.
Tyskerne ser ut til å ha endret strategi i deres angrep på Storbritannia
i håp om å gjøre større skade.
Den tyske lederen hintet om at krigen kan vare lenge.
Vi var klar over at det var et krevende oppdrag.
Hver dag var det noen som ikke kom tilbake.
LUFTWAFFE-PILOT, 20 ÅR GAMMEL
Stemningen var alvorlig.
Før vi dro tenkte jeg: "Kommer vi trygt tilbake?
Går det bra med meg?
Vil jeg se hjemmet mitt igjen?"
Coventry mintes sin historie under Godiva-prosesjonen.
Coventry har sterk industri i dag takket være grevinnen Godiva,
hun strippet seg for rikdom for å vinne byens frihet.
En eldgammel by med hundrevis av fabrikker som produserer
de nyeste maskinene og motorene i verden.
Det trengs flere kvinner i ammunisjonsfabrikkene
og i hjelpetjenesten,
spesielt kvinner som er villige til å flytte på seg.
Det var spennende å reise, gjøre noe annerledes.
FABRIKKARBEIDER
Coventry. Dette er Coventry.
Pappa prøvde å snakke meg fra det.
Pappa ville holde alle samlet, men for å bli voksen måtte man vekk.
Men nei, jeg var bestemt.
Jeg skulle gjøre krigsarbeid.
De tok oss med til fabrikken dagen etter.
Alle var på sykler.
Hundrevis, tusenvis av folk syklet til jobben.
Den første flyalarmen hørtes.
De sa: "Du bringer uflaks. Vi vil ikke ha deg her."
De angrep syklistene med maskingevær.
Og jeg sa: "Hva skjer med disse folka?"
Jeg så folk som falt av.
Vi gjorde bare vår plikt.
Ingen ville gjøre noe mot vanlige folk.
Hele Coventry-strategien skulle bringe frykt til Storbritannia,
det var helt idiotisk.
Vi visste at angrepet ville bli ille.
Vi gjemte oss under trappa.
Alle sa det var det beste stedet å være, det tryggeste stedet.
Plutselig ble alt svart, og...
...det brant.
Jeg hadde langt hår, og det begynte å svi av.
Det var skremmende.
Jeg tenkte: "Jeg blir brent levende."
BLITZEN DAG 69
Jeg vil minne dere på hvor viktig det er
at alt vannet må kokes før det blir brukt i Coventry.
Uansett hvor vannet kommer fra, se til at det kokes før det brukes.
KATEDRALEN I COVENTRY
Vi kom tilbake til Edinburgh og så ut som flyktninger.
Jeg var et nervevrak.
Under de første flyalarmene...
...ble jeg nesten hysterisk.
Tyske fly utførte flere angrep på Storbritannia i går kveld.
DEN ENGELSKE KANAL
Angrepene, som varte i flere timer, var spredt over mange deler av landet.
Brannbomber ble sluppet mange steder.
Byer på sørkysten...
DØDE
...Vest-England...
...Midlands...
...og i nordvest.
Alle brannene er nå under kontroll.
Gårsdagens tyske luftangrep var ifølge deres overkommando
konsentrert om Liverpool, for å sette Liverpool havn ut av drift.
Hundrevis av bombefly konsentrerte seg om Liverpool
og påførte enda mer brutale skader enn i Coventry.
Churchill fortalte oss hvor modige vi alle var.
Vi skulle aldri overgi oss.
INNBYGGER I LIVERPOOL, 17 ÅR GAMMEL
Folket i Liverpool ville ha overgitt seg den natten.
Det er greit for folk som sitter på toppen.
Du vet, de sitter der i de stålforede bunkerne.
Jeg var så full av hat overfor tyskerne som gjorde dette,
og vi kunne ikke gjøre noe med det.
Vi var bare mennesker som ventet på å bli drept.
Hva tenker du angående represalier?
Hvis jeg var mann, ville jeg dratt dit. Jeg ville gitt tilbake med samme mynt.
Hva tenker du om å dra til Berlin og gjøre det samme mot dem?
Det er på sin plass.
Litt verre enn dette, håper jeg, han er en jævel.
Hva tenker du om å bombe Berlin slik de har bombet oss i London?
Bomb dem ti ganger så mye.
Det er trist for kvinner og barn, men hva med kvinner og barn her?
BLITZEN DAG 100
Jeg er sikker på at vi vil slå ned
dette enorme angrepet.
Uansett hva som skjer, skal vi kjempe til siste slutt.
Tvillingbyene Mannheim-Ludwigshafen, Europas nest største innlandshavn,
er i ferd med å motta sitt angrep.
Med sin labyrint av havn, industri og kjemiske fabrikker.
Når du lever med død på den måten...
Jeg tror ikke du tenker at det kan skje med deg.
Men du begynner å forstå, og de også, når kulene vil treffe.
Det er som om de får en spesiell aura.
Og du tenker: "Du kommer ikke hjem fra dette."
Og de vet det også.
Denis sa: "Når jeg har fri, kan vi tilbringe litt tid sammen?"
Jeg sa: "Ja, hvis du vil."
Vi arrangerte det og dro til Cambridge.
Det var svært romantisk.
Det var...
...helt utenomjordisk, bokstavelig talt.
Vi spiste middag og pratet uten stans, som man gjør.
Så sa han: "Jeg har noe jeg vil si til deg."
Vi gikk til soverommet mitt. Man gjorde aldri det med en mann.
Han skaffet en flaske sjampanje.
Så sa han:
"Vil du gifte deg med meg? Jeg sa: "Selvsagt."
Og så gikk vi til hver vår seng.
Det viste stor respekt.
Han hadde respekt for meg, han ville ikke kompromittere meg.
Men jeg kunne nok ha blitt overtalt.
For når noen kanskje ikke kommer tilbake,
vil du da gå glipp av muligheten?
For du får den aldri igjen.
Det er første juledag i Blitzen-året.
BLITZEN DAG 109
Kristtorn og piggtråd.
Våpen og glitter.
Den tyske ambassaden i Washington sier den britiske regjeringen er varslet
om at tyskerne ikke vil bombe i morgen
så lenge britene lar være å bombe tysk territorium.
Mellom nå og til neste jul
er det tolv måneder med økende slit og lidelse.
I undergrunnen et stykke unna feiret hele familier julaften.
CHELSEA I VEST-LONDON
Det lå en stor konvolutt i postkassen.
Jeg rev den opp, og marerittet startet.
Meld deg for militærtjeneste. Royal Navy.
"Gud", tenkte jeg, "julen alene".
Skulle ønske jeg var død. Jeg savner Rupert.
Alle pubene er fulle av fulle folk som synger "Tipperary".
Jeg tilbrakte natten i et rom uten varme,
jeg sov i klærne på en hard seng.
Snakk om "jul i arbeidshuset".
Den uerklærte luftvåpenhvilen fortsetter,
i mange europeiske land feires det som nok en jul.
Begge sider har beholdt sine bombefly på bakken.
BLITZEN DAG 113
Som beskytter av City of London
har St. Paul's Cathedral en unik plass i alles hjerter.
Tre ganger i historien har St. Paul's blitt ødelagt av brann.
St. Paul's var et hellig sted.
Et sted for å finne tillit.
Gud var der.
Hvis Hitler raserte St. Paul's,
ville han knuse ånden til folket i London
og resten av landet.
England er siste skanse i Europa.
Tidspunktet kommer
der en av oss vil knekke...
...og det blir ikke nazi-Tyskland!
Et kraftig bombeangrep har truffet City-området.
Kontrollstasjon er etablert i St. Paul's kirkegård.
Hold den.
- Hold den. - Trekk unna nede!
Vi ble tilkalt.
Churchill hadde vært tydelig overfor brannsjefene. Redd St. Paul's.
Han følte at hvis den kunne reddes, hadde vi noe å holde fast i.
Det var ikke en brann. Det var en ildstorm.
Det fløy brannbomber gjennom luften.
Tusenvis ble sluppet på London.
Varmen var så intens
at hvis den nådde St. Paul's ville kuppelen ha kollapset.
Nazistenes raseri traff hovedstaden.
De satte finansdistriktet i brann, inkludert seks kirker.
Flyene stoppet aldri, og lyden av stupbombere var øredøvende.
Lysbluss lyste opp gata som dagslys, og stjernene ble slukket.
Det så ut som helvete på jord.
Verden vil se bilder av et angrep som ikke var rettet mot militære mål,
men på det menn og kvinner har elsket i århundrer.
De berømte bygningene i finansdistriktet, Guildhall.
Jeg begynte å føle at jeg var en mann.
Vi gjorde en jobb som satte livet på spill,
eller livet til partneren din.
Jeg tenkte: "Nå jeg kommer hjem, skal jeg fortelle alt til mamma."
Hvis vi kunne holde ilden under kontroll...
...ville den ikke nå St. Paul's.
Dette er London.
Veldig stille her.
Klokken er nesten ett om natten.
Flammenes som omsluttet et område
i Londons finansdistrikt er nå blitt slukket.
Jeg så brannene fra et tak.
Det var ikke vanskelig å forestille seg London for 300 år siden,
da den historiske brannen raste.
Én mann med hansker så ut til å kaste en brannbombe ned fra et tak.
Det er et mirakel at de bombene ikke traff St. Paul's.
"Jeg tenkte: Det må være noen der som sier: 'Du rører ikke den.'"
Det er nå bevist
at denne formen for utpressing med drap og terrorisme...
...ikke svekker ånden til den britiske nasjonen,
det har bare styrket den til en mer intens og universell flamme
enn noen har sett tidligere.
Hvordan kan vi finne ord for å rose RAF?
Daglig flyr de til kamp mot store odds. Hver dag kommer de seirende hjem.
Storbritannia slår tilbake mot den truende invasjonen.
Åtti nazifly kom hit. Tjuefem av disse dro ikke tilbake.
Dette kan være vendepunktet i krigen.
Det er kvalitet som slår kvantitet.
Vi trodde ikke at vi ville tape, og alle følte det på den måten.
På stasjonen iallfall.
Det var ganske naivt.
Denis og jeg planla bryllupet, fordi vi ville at det skulle skje snarlig.
Han ville at det skulle skje snart.
Offiserene sa
at de ikke likte at pilotene forlovet seg, fordi de begynte å være forsiktige.
Og du kan ikke være forsiktig når du er jagerpilot.
Du må gi full gass
og ikke bekymre deg om en kvinne på basen.
Det var et stort angrep om morgenen. Jeg var faktisk på vakt.
Jeg husker ikke antallet tyskere, men det var ganske mange.
Hold linjen åpen.
Fiendtlig nærmer seg fra sørøst. I Sugar én fem på null fot.
Område 243. Hastings, Ashford, Dover.
Ja.
De skyter på oss nå.
Det var nære på.
- Jeg tror vi har blitt truffet. - Ja.
Sjekk farten til jagerfly 182.
Sjekk farten på 182 nøye.
Det er SOS på 207.
Noen sa: "Det er et fly som styrter,
og det er ingen fallskjerm."
Stå bi.
Fiendtlig 8170 fjernet.
Endre fiendtlig 8171. Stå bi...
Jeg visste hvem det var.
Jeg visste det.
Ikke spør meg hvordan, men jeg visste det.
Flysersjanten sa: "Edith..."
Beklager.
Uansett, hun sa:
"Denis er savnet." Jeg sa: "Ja, jeg vet det."
Og hvordan... Å, hold kjeft.
Han gikk ned i havet.
Ingenting ble funnet.
Han ønsket det.
Han sa alltid at om han ble skutt og drept,
ville han ikke ha en militær begravelse.
Jeg skulle ønske vi hadde vært gift.
Jeg hadde ikke brydd meg om det var 24 timer, to dager eller fem måneder.
Jeg angrer på det.
BLITZEN DAG 245
Dette er noen av mer enn 60 000 tilskuere
på finalen mellom Preston North End og Arsenal.
Lagene kom ut sammen, Preston i mørke shorts.
Mye har blitt sagt mot å holde cupfinalen i krigstid.
Det ga iallfall muligheten til at alle kunne bli lettere til sinns med endring.
Preston angriper igjen.
De scorer.
Men kampen skulle ende med uavgjort.
Det er vanskelig å avgjøre om vi kan ha en slik fest.
Det er en gul måne over Storbritannia i kveld.
Flyalarmen har gått.
Det monstrøse motorbrølet er i lufta.
Det ser ut som at dette blir et stort angrep på London.
Vi skal nå til den britiske hovedstaden og Edward R. Murrow.
Av og til høres opprørsk sang eller noen som roper etter en taxi.
Jeg besøkte noen tilfluktsrom. De var bare halvfulle.
På overflaten er det mange tegn på munterhet og mot i London.
Det var på tide å verve meg. Jeg fikk rollen som plotter.
Før vi drar, får vi .
Rupert kan komme til London, selv om han kan bli tilbakekalt.
Jeg kan vel møte noen nye, en pilot eller noe.
Jeg vil aldri like ham like godt som Rupert.
Festen ble holdt i et stort studio.
Vi kunne høre høye dunk i det fjerne, men ingen brydde seg.
Plutselig var det en hylende lyd.
Utenfor var helvete sluppet løs. Vi var for fulle til å bry oss.
Det var en merkelig kveld. Folk var ikke redde.
En avisselger hadde stand utenfor...
FRIVILLIG POLITIBETJENT
...og denne bombingen pågikk.
Cupfinaleresultatet!
En prostituert kom opp fra Piccadilly.
Hun sang, og hun hadde en paraply.
Jeg synger i regnet Jeg synger i regnet
Det er ingen estimat av antall drepte, men myndighetene har utstedt et kommuniké
som sier at antallet er høyt.
Nyheten har kommet fra Europa om at Tyskland erklærer krig mot Russland.
Adolf Hitler har gitt opp alt håp om en rask erobring av Storbritannia.
Det var ingen tysk luftaktivitet i går kveld. Ingen i dag.
Det virker lenge siden vi hørte flyalarmen.
Kinoene på Leicester Square er åpne,
men forholdsregler for Londons sikkerhet opprettholdes.
Og selv om byen har skader, smiler London fortsatt.
Bombingen hadde avtatt.
ERIC BRADYS STEMME
Moren min bestemte at hun ville ha oss hjem umiddelbart.
Så familien var komplett igjen.
Neste morgen ville jeg se etter splinter.
Jeg var glad for å være hjemme.
Kitty og jeg dro til skolen.
Jeg gikk til junioravdelingen...
...og hun gikk til senior.
For oss var det en vanlig skoledag.
Vi gikk ned til spiserommet, og vi spiste smørbrød der.
Før jeg visste ordet av det
hørte vi flymotorer over oss.
Læreren skrek at vi måtte komme oss under bordet.
Jeg husker at Kitty kom inn og løp mot meg.
Og så traff bomben.
ERICS SKOLE
Mors forutanelse hadde gått i oppfyllelse.
Noe forferdelig hadde skjedd med Kitty og meg.
Nyheten gjelder angrepet utført av et enkelt tysk bombefly.
Dette var en plutselig død.
Ingen hadde muligheten til å dukke.
Trettiåtte barn ble drept.
Og seks lærere ble drept.
ALLE HENVENDELSER OM OFRE TAS IMOT PÅ RÅDHUSET
Jeg ble gravd ut.
Jeg ble svært alvorlig skadet.
Moren min kom til sykehuset,
og jeg stilte spørsmål om Kitty.
Kitty hadde kommet til spiserommet, og hun løp mot meg.
Kitty hadde beskyttet meg.
Og hun var død.
Hadde det ikke vært for Kitty, hadde jeg vært død.
Det er jeg sikker på.
For det som drepte henne, ville ha drept meg i stedet.
Det vil jeg aldri glemme.
På mange måter har jeg vært heldig. For jeg har gjort så mange ting.
Møtte ei nydelig jente. Giftet meg med henne. Har tre flotte barn.
Da krigen var over, var vi i en annen verden.
Vi måtte dra lasset sammen. Vi måtte forenes.
Klassesystemet brøt sammen.
Vi følte vi fortjente noe annet.
Livet ble bedre.
JOAN WYNDHAM BLE MED I WAAF OG SLO OPP MED RUPERT
40 ÅR SENERE PUBLISERTE HUN DAGBØKENE SINE OG BLE FORFATTER
Noen ganger føler jeg betydningen av hva som skjer i verden,
men jeg kan ikke sette ord på det.
Halvparten av verden prøver å ødelegge den andre.
Ingenting blir det samme igjen.
Men jeg føler meg som jeg gjorde i fredstid,
jeg er bare litt gladere.
EDITH HEAP TJENESTEGJORDE SOM ETTERRETNINGSOFFISER UNDER KRIGEN
SENERE GIFTET HUN SEG OG FIKK TO DØTRE
Jeg tror ikke vi har sett besluttsomhet som det siden.
Du skjønner, vi beskyttet levebrødet vårt, landet vårt,
folket vårt, alle sammen.
Og det inkluderte de sivile. De ville kjempe til siste slutt.
Den endelige utryddelsen av en grusom dominans
vil bane vei for en bredere solidaritet
enn vi kunne ha sett for oss
om vi ikke hadde marsjert gjennom ilden sammen.
Tekst: Anya Bratberg
VITNESBYRDENE I FILMEN ER FRA OVERLEVENDE
DE DEKKER 1939-1943
DET INKLUDERER OPPLESNING
ORDENE ER REDIGERT FOR KLARHET
FILMEN ER LAGET AV ULIKE ARKIVOPPTAK
FRA DOKUMENTARER OG MYNDIGHETENS GJENSKAPELSE