Downloaded from YTS.MX
ARKIVMATERIALET I FILMEN HAR RESTAURERATS OCH FÄRGLAGTS
Official YIFY movies site: YTS.MX
FILMER FRÅN VISSA HÄNDELSER HAR KOMBINERATS AV BERÄTTARTEKNISKA SKÄL
1940: NAZITYSKLAND INLEDER ENORMA BOMBANFALL MOT STORBRITANNIEN
England är den sista ön i Europa som ännu håller stånd.
Till slut kommer även England att kollapsa!
BLITZEN VARADE I 8 MÅNADER
FILMEN HANDLAR OM BRITTERNAS MOTSTÅND
Det var en hemsk chock att plötsligt känna att fienden var så nära.
Att veta att nån försökte förinta oss.
Vi sprang alla in under trappan.
Jag trodde att jag skulle bli innebränd.
Allt kändes så intensivt,
för man visste inte hur länge det skulle vara möjligt.
Varje ögonblick var så dyrbart.
Kanske den slutliga utplåningen av detta ondskefulla herravälde
kommer att bana väg för en bredare solidaritet
än vi nånsin hade kunnat planera
om vi inte hade marscherat tillsammans genom elden.
STORBRITANNIEN OCH BLITZEN
Om ni just satte på radion: Storbritannien är nu i krig med Tyskland.
Tyskarna intog Paris utan strid i morse
och säger att vägen mot fullständig utslagning av fienden har börjat.
ROYAL AIR FORCE JAKTFLYGET
Historiens mest avgörande dagar börjar.
Om Storbritannien erövras, kan Hitler ta för sig efter behag på kontinenten.
Ett, två, tre, ner.
Ett, två, tre, se åt höger.
Vi visste inte vad tjejer skulle få göra, men det var spännande.
Vi var arton, nitton, tjugo.
Jag kan inte förklara det. Det var helt olikt allt vi gjort tidigare.
Att vara lägesmarkör var nervöst för man visste precis vad som hände.
Idag har England hela världens ögon på sig.
Fientligt plan kommer från sydost.
I S-15 på noll fot.
På männen i Royal Air Force vilar ansvaret
att försvara ett litet örike mot Nazityskland.
Det närmar sig. Jag känner det.
Ha ögonen på skaft.
Man rycktes med och man hejade på:
"Kom igen, ta honom"!
Kom igen.
Man följde med i striden.
Skjut ner honom. Ja, han fick honom! Mitt i prick. Tjusigt!
Det skapade närhet mellan tjejer och killar.
De var så stiliga.
Romanser spirade överallt
men jag väntade mig inte att träffa drömprinsen.
Om vår befästa ö kan hålla ut kan vi effektivt motarbeta Hitlers planer.
Hitler har bråttom. Vi väntar på invasionen.
BERLIN TYSKLAND
Om det brittiska flygvapnet
släpper två, tre, eller fyratusen kilo bomber...
ADOLF HITLERS RÖST
...så ska vi fälla 150 000, 180 000, 230 000,
300 000 kilo bomber eller mer på en natt.
Vi ska radera ut deras städer.
London är i krig, och det första flyglarmet har hörts.
Britterna oroar sig för att Tyskland förbereder en invasion.
VAD HITLER SA
EFTERLYST! FÖR MORD, STÖLD OCH MORDBRAND
I vårt land har det nu kungjorts
att mörkläggning ska ske varje dag vid solnedgången.
400 000 barn har redan skickats bort från London och fler följer imorgon.
Det är en svår prövning för föräldrar och barn att skiljas åt.
Men säkerheten måste komma i första hand.
Jag var pojke, och stora pojkar skulle inte gråta.
Vi fick inte springa till våra föräldrar för att få en avskedskram.
Jag såg upp till min storasyster Kitty.
Jag kände mig tryggare, för Kitty hade lovat att ta hand om mig.
Mamma fick en föraning.
Hon var säker på att om Kitty och jag stannade i London,
skulle nåt hemskt hända oss.
Det var som att åka på semester. Så utmålades det för oss.
Det var slutet på ett kapitel av mitt liv.
En normal barndom.
Vi förstod inte hur det skulle bli.
Man sa bara att det skulle bli strid.
ROYAL AIR FORCE JAKTFLYGET
Vi förstod inte riktigt vad vi stod inför.
EDITH HEAPS RÖST
Jag var i tjänst.
"Tally-ho" hördes, och en massa oväsen.
Vi såg mellan 400 och 1 000 tyska plan komma.
Fientligt plan kommer från sydost.
I S-15 på noll fot.
Man såg det och tänkte: "De är på väg mot London."
LONDONS HAMNOMRÅDE
Det var en väldigt varm september.
TOM BETTS, EAST END-INVÅNARE, 12 ÅR
Jag tittade upp.
Jag såg några fluffiga moln, små tussar på himlen.
"Men oj, vad är det?"
Vi var inte rädda, för vi insåg inte vad det var frågan om.
Jag såg alla bomber falla från himlen.
Det såg imponerande ut.
Vi gick in i korridoren på nedre botten för jag insåg plötsligt vidden av det.
BLITZEN DAG 1
Inställelse vid kontrollpunkter.
Ett hundra pumpar från E till Station 60 för beredskap.
God kväll, detta är London.
Det pågår fortfarande stora bränder
på andra sidan floden i hamnen och industriområdena.
Hela kvällen har brandbilar ryckt ut med tjutande sirener.
Det var min första riktiga eldsvåda.
En äldre brandman hjälpte mig.
"Ingen fara. Håll dig bara bredvid mig."
Vi vill ha tre längder.
"Släpp inte taget om slangen vad du än gör,
för den kan slå till dig och döda dig."
Undan där nere!
Den äldre brandmannen sa: "Går det bra, grabben?"
Man känner sig rädd. Man är rädd.
Jag står uppe på ett väldigt högt hus
varifrån jag kan se så gott som hela London runt mig
och om det inte var så hemskt skulle det vara nåt av det vackraste jag sett.
Hela horisonten i söder lyser med ett rödaktigt sken.
Det är nästan som domedagen
på bilderna i gamla böcker.
Domedagen.
Tempot ökar. Ikväll började blitzen.
Himlen över hamnen var röd som en solnedgång.
Vilket liv! Att aldrig veta om man ska bli bombad eller förförd i nästa stund.
Jag har träffat en riktigt snygg karl som heter Rupert.
Han försökte övertala mig att förlora min oskuld.
Jag föredrar oförskämda män. De får gärna tro att de är Gud.
Rupert trivs och känner sig som universums härskare.
Varje ögonblick kan bli mitt sista.
Motsatsen till döden är livet...
...så imorgon tänker jag bli förförd.
När vi kom ut hörde vi bränderna rasa.
TOM BETTS, EAST END-INVÅNARE, 12 ÅR
Vi hörde dem bortifrån hamnen.
Innan pappa gick in i RAF sa han: "Ta hand om din mamma."
Jag sa till mamma att det fanns ett skyddsrum.
"Vi går dit", sa jag.
Det kändes som en fristad. Där vi inte skulle råka ut för nåt.
Det blev varmt. Varmare och varmare.
Jag ropade på mamma. "Var är du?"
Ingen svarade.
Jag insåg att nåt hemskt hade hänt.
En bomb hade slagit ner.
BLITZEN DAG 2
Värst drabbat av hemlöshet och lidande är arbetarstadsdelen East End
där hela gator med små hus är sönderbombade.
Preliminärt beräknas lördagskvällens flyganfall ha dödat 400 och skadat 1 400.
Min systers hus hade utsikt mot Brick Lane
och Churchill kom in på den gatan.
Plötsligt hörde vi hurrarop och buanden och där var han.
Han existerade.
Churchills namn var bannlyst i mitt hem tills kriget kom.
Sen var hans namn änglalikt.
Dessa grymma, hänsynslösa och urskillningslösa bombningar av London
är naturligtvis en del av Hitlers invasionsplan.
Föga anar han den brittiska nationens mod
eller tågan hos Londonborna
som är uppfostrade att sätta friheten högre än livet.
Nu är det dags för alla att stå enade och hålla ut.
Londons medborgare står inför en stor prövning,
vars slut eller svårighetsgrad
ännu inte kan förutses.
De tog mig till sjukhuset.
Pappa hittade mig.
TOM BETTS, EAST END-INVÅNARE, 12 ÅR
"Var är mamma? Hur är det med mamma?"
Då sa han:
"Hon är död."
Det högg till i mig. Det var en känsla av smärta och ångest.
Jag tog mamma till skyddsrummet och hon blev dödad.
Jag har aldrig kommit över det. Aldrig.
Hennes Kungliga Höghet prinsessan Elizabeth.
Tusentals av er i det här landet har måst lämna era hem
och skiljas från era pappor och mammor.
Till er som bor på nya platser skickar vi vår varmaste medkänsla.
Vi vill också tacka de vänliga människor
som har tagit emot er i sina hem.
Gå ner på perrongen.
Skynda på lite.
Nån sa att vi var i Wales.
EVAKUERADES SOM 5-ÅRING
Folk pratade konstigt.
Min klass gick åt ett håll. Min syster gick åt ett annat håll.
Socialtjänsten hade ordnat
så att fosterföräldrarna fick välja vilka barn de ville ha.
Till slut var det bara jag kvar. Och inga fosterföräldrar.
Jag blev orolig.
Plötsligt hördes klapprande steg.
En dam kom in. "Finns det några 'vaccies' kvar?"
"Jag gillar inte hans utseende, förresten ville jag ha en flicka."
Jag försökte le vinnande.
"Äsch, jag kan väl ta honom då."
Jag följde med den främmande kvinnan. Kitty syntes inte till.
Barnen från London var illa omtyckta
av många i den där gruvstaden
på grund av gruvarbetarstrejken.
De var väldigt arga på regeringen i London.
De var också väldigt arga på Winston Churchill.
Jag kommer ihåg tre barn
som retade oss, och vi slogs med dem.
Min fostermor sa:
"Ni vaccies kommer hit för att slippa ifrån ett krig,
och startar ett annat här."
Vi ville tvinga ner London i skyddsrummen.
Så vi flög bara till London gång på gång.
Var tjugonde minut, i vågor.
Vi trodde att det skulle få England på knä.
Det här är Trafalgar Square.
Oljudet ni hör just nu är flyglarmet.
BLITZEN DAG 6
Vid Buckingham Palace ser kungaparet spåren efter katastrofen som de undgick.
Nu när de också har bombats har de förståelse och medkänsla
med undersåtar som har drabbats av nazisternas barbari.
När kungen och drottningen kom
ropade folk hurra, men andra sa: "Gå hem till Buckingham Palace."
"Har ni träffats av en bomb? Vi har träffats av tusentals."
Skyddsrummen i East End var för få.
Tunnelbanan borde vara perfekt.
Men regeringen ville inte öppna den.
Vi gick stenhårt in för att få tunnelbanan öppnad.
KOMMUNISTLEDARE I EAST END
Hotell Savoy var vårt mål.
Vi ville ställa allt på sin spets.
Vi ockuperade skyddsrummet på Savoy.
Det kom 78 personer.
SKYDDSRUMMET PÅ SAVOY
Vi ockuperade nu en plats där vi inte fick vara.
Polisen kom.
En polis sa: "Vad tänker ni göra här?"
"Inget. Vi vill bara att tunnelbanan öppnas", sa jag.
ARBETARE FRÅN EAST END INVADERAR SAVOY
HÖGLJUDDA KRAV PÅ PRIVILEGIER PÅ LYXIGT LONDONHOTELL
Regeringen tillät inte att tunnelbanan användes som skyddsrum.
Men en av de märkliga sakerna som hände
var hur Londonborna tog över och löste skyddsrumsproblemet.
Det gick rykten. "Gå till tunnelbanan. Det kommer ordna sig."
BERNARD KOPS, EAST END-INVÅNARE, 13 ÅR
Grindarna var stängda. Det var soldater där.
Det blev fler och fler bakom oss.
Folk skakade grindarna. "Släpp in oss!"
Plötsligt hördes ett stort vrål.
Nån i regeringen hade ändrat sig.
Min far sa att det var en stor seger för arbetarklassen.
Så började det underjordiska livet.
En ny fas i slaget om Storbritannien.
Tyskarna har inlett storskaliga luftattacker mot hamnområden.
Hundratals nazistiska bombplan vrålar över Engelska kanalen varje dag.
Vår ö är Västeuropas sista befästning mot Hitlers planer.
RAF är världens bästa flygvapen,
men Luftwaffe är numerärt överlägset.
Vi måste vinna kriget, och var fast beslutna att vinna.
Det gällde vår existens och vi tänkte inte ge upp.
Vi var omkring 100 personer, tror jag.
Männen behandlade oss med respekt. Vi blev accepterade.
Det kändes upplyftande att vara självständiga och ha en uppgift.
Första gången jag träffade Denis körde jag traktor...
...och han kastade sand i motorn och stoppade den.
Jag sa: "Du stoppade den. Nu får du starta den."
BILDER PÅ EDITH HEAP
Så det gjorde han.
Denis var välbyggd och rakryggad. Han såg ganska bra ut.
Han log aldrig helt och hållet
för han hade två tänder som han var generad för,
men han log i alla fall.
Det verkade som att han gillade mig.
Han frågade om jag skulle komma till dansen på divisionen.
"Ja", sa jag.
Efter jobbet gick vi alla dit. Han väntade på mig.
Vi hade tur som träffades.
Kanske det var tack vare kriget.
Han var rolig. Han var enormt romantisk.
Vi skrattade mycket.
Jag tror att det gjorde det intensivare, bättre, starkare.
Varje ögonblick är dyrbart
för man vet inte hur länge det kommer att... vara möjligt.
Slaget om London har pågått i en månad och London står kvar.
BLITZEN DAG 24
Hon är hårt prövad men vid gott mod.
Vi klarar det. Tänker han vinna kriget genom att bomba kvinnor och barn,
har han gjort ett stort misstag.
Det här är London. Vi lever och har hälsan.
Hej svejs så länge.
I Ruperts frånvaro hade jag eldat upp mig. Vi hade inte setts på en vecka.
Jag undrade hur länge jag skulle kunna leva utan honom.
På hemvägen såg jag 17 tyska plan med projektiler som smällde runt sig.
Nån ropade...
RUPERT - JOANS POJKVÄN
...och där kom han vinglande utan att bry sig om kanonerna.
Vi hittade ett flott kafé med en rödklädd orkester.
Mosaikpelarna glittrade och jag kände mig berusad av lycka.
Allt liksom stegras och går fortare.
Vi var helt slut och gick hem längs den ödelagda gatan.
Vi älskade under största allvar,
och jag var fylld av frid och välbehag.
En av de få lyckliga saker som finns kvar i det här hemska livet.
Om tyskarna ville bryta ner Londonbornas kampvilja
har de misslyckats kapitalt.
Tyskarna tycks ha ändrat inriktning
för attackerna mot Storbritannien
i hopp om att göra större skada.
Den tyska ledaren antydde att kriget kan pågå länge.
Vi visste att det var ett svårt uppdrag.
Varje dag var det några som inte kom tillbaka.
GERHARD KREMS LUFTWAFFE-PILOT, 20 ÅR
Stämningen var allvarlig.
Innan vi startade tänkte jag: "Kommer vi tillbaka?"
"Kommer jag klara mig?"
"Får jag se mitt hem igen?"
Godiva-paraden har historisk bakgrund.
Coventry har många industrier
tack vare lady Godiva,
som klädde av sig naken för att vinna frihet åt staden.
I fabrikerna i denna urgamla stad tillverkas
toppmoderna maskiner och motorer.
Fler kvinnor behövs i ammunitionsfabrikerna,
och i hjälpkåren,
särskilt kvinnor som är villiga att tidvis lämna sitt hem.
Det var spännande att komma bort och göra nåt annorlunda.
FRIEDA ANDERSON FABRIKSARBETARE
Det här är Coventry.
Pappa försökte få mig på andra tankar.
Han ville ha familjen samlad.
För att växa upp måste jag därifrån.
Jag hade bestämt mig.
Jag sticker iväg och tar ett krigsjobb.
De tog oss till fabriken nästa dag.
Alla cyklade. Hundratals, tusentals som var på väg till jobbet.
Flyglarmet gick.
Då sa de att vi förde otur med oss.
De sköt på cyklisterna med kulspruta.
Jag förstod inte vad som hände.
Jag såg folk som föll.
Vi gjorde bara vår plikt,
och ingen ville göra nåt mot vanliga människor.
Strategin bakom Coventry, som var att skrämma britterna,
var helt idiotisk.
När räden började visste vi att det skulle bli illa.
Vi tog skydd under trappan.
FRIEDA ANDERSON FABRIKSARBETARE
Alla sa att det var det säkraste stället.
Plötsligt blev allt svart och...
...jag såg bränder.
Jag hade långt hår och det började svedas.
Det var skrämmande.
"Jag kommer bli innebränd."
BLITZEN DAG 69
Kom ihåg hur viktigt det är
att här i Coventry ska allt vatten kokas innan det används.
Oavsett var ni får vattnet ifrån måste det kokas innan det används.
KATEDRALEN I COVENTRY
Vi kom hem till Edinburgh och såg ut som flyktingar.
Jag var ett nervvrak.
De första gångerna jag hörde flyglarmet i Edinburgh
blev jag halvt hysterisk.
Tyska flygplan anföll Storbritannien igår natt.
Räderna, som varade i timtal var utspridda på olika platser.
Brandbomber fälldes på många ställen.
Städer på sydkusten...
DÖDA
...västra England...
...Midlands...
...nordvästra England...
Alla bränder är nu under kontroll.
Enligt tyska arméns högsta ledning
var syftet med gårdagens lufträder att förstöra Liverpools hamn.
Hundratals tyska bombplan anföll Liverpool
och åstadkom ännu större skador än i Coventry.
Churchill talade om för oss hur modiga vi var.
Vi skulle aldrig ge upp.
MARIE PRICE LIVERPOOL-INVÅNARE, 17 ÅR
Efter attacken på Liverpool skulle invånarna själva
ha kapitulerat utan att blinka.
Det går väl an för makthavare.
I deras stålförstärkta skyddsrum.
Jag hatade tyskarna för att de gjorde så mot oss
utan att vi kunde göra nåt åt det.
Vi kunde bara vänta på att bli dödade.
Hur ser ni på frågan om repressalier?
Om jag vore man skulle jag åka dit och ge dem betalt med samma mynt.
Vad sägs om att åka till Berlin och göra likadant mot dem?
Utmärkt idé. Den där skurken borde få sig en minnesbeta.
Anser ni att vi borde bomba Berlin som de gör mot oss i London?
Definitivt. Bomba dem tio gånger värre.
Det är synd om kvinnorna och barnen, men våra kvinnor och barn då?
BLITZEN DAG 100
Jag är övertygad om att vi kan slå tillbaka
denna fruktansvärda attack.
Vad som än händer, kommer vi alla att kämpa till slutet.
Mannheim-Ludwigshafen, Europas näst största inlandshamn,
är nu föremål för attack.
Med labyrinten av hamnar, industrier och kemiska fabriker.
ROYAL AIR FORCE JAKTFLYGET
Med döden runt omkring sig...
...tror man aldrig att det kommer att hända en själv.
Men man börjar veta, och de börjar veta,
när kulan ska träffa.
De verkar få en sorts aura.
Man tänker: "Du kommer inte hem den här gången."
De vet det också.
Denis ville att vi skulle hitta på nåt hans nästa permission.
Jag sa ja.
Vi ordnade det och åkte till Cambridge.
Det var stor romantik.
Det var...
...faktiskt inte av denna världen.
Vi åt middag och pratade en massa.
Sen sa han: "Jag har nåt som jag vill säga till dig."
Vi gick till mitt rum. Man vistades aldrig i ett sovrum med en man.
Han hämtade en flaska champagne,
och sen sa han:
"Vill du gifta dig med mig?"
"Det är klart jag vill."
Sen gick var och en till sin säng. Det visade stor respekt.
Han ville absolut inte sätta mitt rykte på spel.
Fast jag kunde nog ha gått att övertala.
Om man vet att nån kanske inte kommer tillbaka,
ska man missa chansen? För man får den inte igen.
Det är juldagen under blitzens år.
BLITZEN DAG 109
Järnek och taggtråd.
Kanoner och glitter.
Den brittiska regeringen har underrättats om
att tyskarna inte bombar dem imorgon
om britterna avstår från att bomba tyskt territorium.
Från nu och till nästa jul,
väntar 12 månader av möda och uppoffringar.
Några kvarter bort i skyddsrummen firade familjer julafton.
Det kom ett stort kuvert.
Jag slet upp det. Vilken mardröm.
JOAN WYNDHAMS DAGBOK
Militärtjänstgöring. Royal Navy.
"Jag blir ensam i jul", tänkte jag.
Jag önskar att jag var död. Jag längtar efter Rupert.
Folk är fulla och glada och sjunger Tipperary.
Jag sov i ett ouppvärmt rum, fullt påklädd på en hård säng.
Det var som "Jul i arbetsstugan".
Vapenvilan verkar fortsätta
vilket i många europeiska länder firas som en andra jul.
Båda sidor håller sina bombplan på marken.
BLITZEN DAG 113
Sankt Paulskatedralen i centrala London har en unik plats i allas hjärtan.
Tre gånger i historien har den förstörts av eld.
St Paul's var en gudstjänstlokal.
BRANDMAN, 17 ÅR
En plats där man borde vara trygg. Gud var där.
Om Hitler fick St Paul's, skulle Londonborna bli modlösa
och resten av landet också.
England är nu den sista tillgängliga ön i Europa.
Det kommer en dag
då en av oss kollapsar,
och det blir inte det nationalsocialistiska Tyskland!
Ett omfattande flyganfall med brandbomber har inträffat i centrala London.
Släckningsarbetet pågår på St Paul's-kyrkogården.
Vänta.
- Vänta. - Ur vägen där nere!
Vi kallades ut.
BRANDMAN 17 ÅR
Churchill hade gjort klart att St Paul's skulle räddas.
Om St Paul's kunde räddas hade vi nåt att hålla fast vid.
Det var ingen brand. Det var en eldstorm.
Brandbomber störtade ner genom luften.
Tusentals av dem fälldes över London.
Hettan var så enorm
att om den hade nått St Paul's hade kupolen rasat in.
Nazisternas raseri träffade London med full kraft.
De satte eld på City, inklusive sex kyrkor.
Störtbombarna slutade aldrig komma och ljudet var öronbedövande.
Det blev ljust som på dagen och stjärnorna syntes inte längre.
Bilderna visar en helveteseld.
I världens åsyn anföll de inte militära mål
utan saker som människor har älskat i århundraden.
Berömda byggnader som Guildhall.
Jag började känna att jag var en man.
Vi gjorde ett jobb där vi satte vårt eget liv på spel
eller vår kompis liv.
Jag såg fram emot att berätta om det för mamma.
Om vi kunde hålla elden under kontroll
skulle den inte smyga sig mot St Paul's.
Det här är London.
Här är väldigt tyst. Klockan är ett på morgonen.
Eldmuren runt en stor triangel i Londons stadskärna har nu släckts.
Jag såg bränderna från ett tak.
Man kunde föreställa sig London för 300 år sen
när den stora branden härjade här.
En man såg ut att slå bort en brandbomb från taket med sin behandskade hand.
Att bomberna inte träffade St Paul's var ett mirakel.
Det var som om nån hade sagt: "Bort med tassarna."
Det har nu visat sig
att den här sortens utpressning genom mord och terrorism...
...långt ifrån att knäcka den brittiska nationens stridsvilja
endast har sporrat den till en mer intensiv och universell låga
än nånsin tidigare!
Hur kan vi hitta ord för att prisa RAF? De flyger ut med oddsen mot sig.
Varje dag återvänder de som segrare.
Storbritannien gör sig redo att slå tillbaka invasionen.
Åttio nazistplan kom hit. Tjugofem återvände inte.
Detta kan bli krigets vändpunkt. Kvalitet slår kvantitet.
ROYAL AIR FORCE JAKTFLYGET
Vi trodde inte att vi skulle förlora.
Alla kände likadant.
På stationen i alla fall.
Det var förstås naivt.
Denis och jag planerade bröllopet för vi ville gifta oss snart.
Han ville att det skulle bli snart.
Officerarna ville inte
att piloterna skulle förlova sig, för då blev de försiktiga.
En stridspilot får ju inte vara försiktig.
Man måste ha full fart och inte vara orolig för nån kvinna.
På morgonen kom ett stort anfall. Jag var i tjänst.
Det var rätt så många tyska plan.
Håll linjen öppen.
Fientligt plan från sydöst. S-15 på noll fot.
Område 243. Hastings, Ashford, Dover.
Ja.
De skjuter mot oss nu.
Det där var nära.
Jag tror att vi har blivit träffade.
Kolla farten på jaktplan 182.
Kolla hastigheten på 182 noga.
Nödsignal från 207.
Det var nån som sa: "Ett plan störtar, och jag ser ingen fallskärm."
Vänta.
Fientligt plan 8170 avlägsnat.
Ändring, fientligt 8171. Avvakta...
Jag visste vem det var.
Jag visste det. Fråga mig inte hur, men jag visste.
Vår flygsergeant sa: "Edith."
Förlåt.
I alla fall, hon sa:
"Denis är saknad."
"Ja, jag vet."
Och... Äsch.
DENIS WISSLER, 20 ÅR
Han störtade i havet.
De hittade aldrig nåt... vilket var vad han ville.
Han sa att om han blev dödad ville han inte ha nån militärbegravning.
Jag önskar att vi hade gift oss.
Även om vi bara hade varit gifta i några dagar eller månader.
Det sörjer jag.
BLITZEN DAG 245
Det här är några av fler än 60 000 åskådare
på finalen mellan Preston North End och Arsenal.
Lagen kom ut samtidigt. Preston i mörka shorts.
1941 ÅRS LIGAFINAL WEMBLEY STADIUM, LONDON
Många avrådde från en cupfinal i krigstid.
Åtminstone fick militären och andra krigsarbetare
lite uppfriskande omväxling.
Preston anfaller igen.
De gör mål.
Men matchen var förutbestämd att sluta oavgjort.
Kan vi kosta på oss dessa festligheter idag?
En gul måne lyser över Storbritannien ikväll.
Flyglarmet har gått.
Luften är full av monstruösa motorvrål.
Detta verkar bli en stor attack mot London.
Vi övergår nu till Edward R. Murrow i huvudstaden.
Ibland hörs ljudet av upprorisk sång
eller en röst som ropar på en taxi.
Jag besökte några skyddsrum. De var bara halvfulla.
På ytan finns många tecken på glädje och mod i London.
Jag ville hjälpa till. Jag fick jobb som lägesmarkör.
Vi fick en helgpermission innan vi åkte.
Rupert kan komma till London, men kan återkallas när som helst.
Jag kanske kan träffa en pilot eller nåt.
Men det kan ju aldrig bli som med Rupert.
Festen var i en stor ateljé.
Vi hörde högljudda dunsar på avstånd, men ingen brydde sig.
Plötsligt hördes ett högt visslande ljud.
Som om helvetet brakat löst utanför. Vi var för fulla för att bry oss.
Det var en konstig natt. Folk var inte rädda.
En tidningssäljare stod utomhus...
RESERVPOLIS
...och bomberna föll.
Cupfinalresultatet!
En prostituerad kom gående från Piccadilly.
Hon sjöng och hade ett uppfällt paraply.
"I'm singing in the rain, I'm singing in the rain"...
Dödstalen har inte uppskattats
men enligt en kommuniké från regeringen är antalet högt.
Plötsligt kom nyheten att Tyskland har förklarat krig mot Ryssland.
Hitler tycks ha gett upp om en snabb erövring av Storbritannien.
Det var ingen tysk flygaktivitet i går natt eller idag.
Det känns som länge sen vi hörde sirenerna.
Biograferna på Leicester Square är öppna, men försiktighetsåtgärderna vidmakthålls.
London är märkt av kriget, men visar upp ett leende ansikte.
Bombningen hade lugnat sig.
ERIC BRADYS RÖST
Mamma bestämde sig för att hon ville ha hem oss genast.
Så familjen var komplett igen.
Nästa morgon ville jag gå och leta efter splitter.
Det var kul att vara hemma.
Kitty och jag gick till skolan.
Jag gick till småskoleklassen...
...och hon gick till de stora.
Det var en vanlig skoldag.
Vi gick ner till matsalen,
och åt våra smörgåsar där.
Och rätt som det var
hörde jag flygplansmotorerna dåna över våra huvuden.
Läraren skrek åt oss att ta skydd under bordet.
Jag minns att Kitty störtade in och kom springande mot mig.
Bomben slog ner.
ERICS SKOLA 1943
Mammas föraning besannades.
Nåt hemskt hände Kitty och mig.
En räd genomfördes nyligen av ett ensamt tyskt bombplan.
Detta skedde helt oväntat.
Ingen hade en chans att ducka.
Trettioåtta barn dödades.
Och sex lärare.
ALLA FÖRFRÅGNINGAR OM DÖDSFALL HÄNVISAS TILL RÅDHUSET
De grävde fram mig.
Jag var väldigt svårt skadad.
Mamma hälsade på mig på sjukhuset.
Jag frågade om Kitty hela tiden.
Kitty hade kommit in i matsalen, och hon sprang mot mig.
Kitty skyddade mig.
Och hon dog.
Om det inte vore för Kitty hade jag dött.
Det tvivlar jag inte på.
Det som dödade henne skulle ha dödat mig istället.
Så jag glömmer aldrig det.
Jag har haft tur på så många sätt.
Jag har alltid kunnat göra så många saker.
Träffade en underbar tjej. Vi gifte oss. Fick tre fina barn.
Efter kriget var vi i en annan värld.
Vi måste hjälpas åt. Vi måste vara enade.
Klassystemet föll isär.
Vi tyckte att vi var värda nåt annat.
Livet blev bättre.
JOAN WYNDHAM GICK MED I WAAF OCH GJORDE SLUT MED RUPERT
40 ÅR SENARE GAVS DAGBÖCKERNA UT OCH HON BLEV FÖRFATTARE
Ibland känner jag vikten av vad som händer i världen,
men jag kan inte uttrycka det.
Halva världen försöker utplåna den andra halvan.
Inget blir sig likt igen.
Men jag är inte annorlunda än i fredstid, bara lite lyckligare.
EDITH HEAP VAR UNDERRÄTTELSEASSISTENT UNDER HELA KRIGET
HON GIFTE SIG OCH FICK TVÅ DÖTTRAR
Sån beslutsamhet finns inte nu.
Vi skyddade vårt levebröd, vårt land,
hela vårt folk, alla.
Även de civila tänkte kämpa till det bittra slutet.
Den slutliga utplåningen av detta ondskefulla herravälde
kommer att bana väg för en bredare solidaritet
än vi någonsin hade kunnat planera
om vi inte hade marscherat tillsammans genom elden.
Undertexter: Anna Norman
FILMEN BERÄTTAR OM PERSONER SOM ÖVERLEVDE BLITZEN
RÖSTSKÅDESPELARE MEDVERKAR
BERÄTTELSERNA HAR REDIGERATS
FILMEN ÄR GJORD AV MATERIAL FRÅN OLIKA KÄLLOR
SÅSOM DOKUMENTÄRER OCH UNDERVISNINGSFILMER M.M.