Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Er dette første gang du sjekker prostataen?
- Ja, det er det. - Hvorfor har du ikke gjort det før?
- Jeg vet ikke. - Det skal jeg si deg.
- Fordi du tror du fortsatt er ung. - Er ikke 50-åringer unge?
Min italienske venn, i dag begynner voksenlivet ditt.
Og det begynner med en finger opp i ræva? Så fint.
Og det blir ikke siste gang.
Doktor, jeg er ikke klar.
Får jeg velge finger?
Denne mannen er faren min. Jeg nøyer meg med å si det.
Han ser sårbar og redd ut nå. Han er litt søt, ikke sant?
Forrige måned var han ganske annerledes. Vil du vite hvordan han var?
Stopp, doktor! La oss spole litt tilbake.
Er det noen som vil jobbe her?
Jeg jobber ikke, for hvis jeg gjorde det
Ville jeg blitt sliten Og aldri forelsket meg
Jeg jobber ikke Fordi man bare lever én gang
Og det er ikke verdt det Å svette om morgenen
La oss danse!
Lov meg, skatt At du ikke vekker meg før klokka tolv
Du må love meg, skatt At jeg aldri skal trenge å jobbe
Elsk meg, elsk meg, elsk meg
Betal selv, betal selv, betal selv
Ja, sett dem der!
- De store bålpannene skal i hagen. - God morgen.
- Ok. Skynd dere! - Hyggelig å møte deg.
- Elizabeth Aldridge, People's Mosaic. - Zalone. Beklager rotet.
Hva driver de med?
Jeg fyller 50 år neste måned, og jeg arrangerer en liten sammenkomst.
Jeg kan bekrefte 800 gjester.
- Så du "Tutankhamens" pyramide? - "Tutankhamens"?
Det er Tutankhamens renholder, Maurice. Vi må gjøre noe stort og uforglemmelig!
Vi river den ned!
- Hva sa du? - Jeg ville takke deg.
Jeg skriver et portrett om de nye italienske "onkel Skruene".
- Folk kaller oss det, ja. - Mange takket nei, men du var så snill.
Man bør vise fattige rikdom. Det lar dem drømme.
- Kom. Drøm med meg. - Greit.
- Jeg har samlet litt info om deg. - Ja vel? Hva har du funnet ut?
Folk sier du er eksentrisk, selvsentrert...
Folk snakker, men vet egentlig ingenting.
- Bor du her på Sardinia? - Her også, ja.
I Roma, Milano... Jeg har hus overalt.
Jeg ser at du ikke bare forguder deg selv,
men også noe mer her i livet.
Vi berører mine mest intime følelser nå.
Kanskje jeg feller en tåre. Hvem elsker vel ikke Ferrarier?
- Jeg har seks. Jeg kan vise deg dem. - Nei, jeg snakket om datteren din.
Hvem hengte disse bildene her? Ja, det er datteren min.
- Hva heter hun? - Cristal.
- Crystal. Pent. - Cristal, som champagnen.
- Bor hun her med deg? - Nei, med moren sin.
- Linda Restelli. - Restelli, ja.
Modellen du var gift med, ikke sant?
Det var jeg som endte ekteskapet. Skriv det ned. Det er viktig.
Hvordan forlater man en så vakker modell?
Man finner seg en nyere og enda vakrere modell. Kom.
Sukkerklump?
Jeg gir et intervju. Dette er Martina.
- Hyggelig å møte deg. - Og deg. Får jeg lov?
- Ja visst. - Sett deg.
Vil du spørre henne om noe? Hun kan også snakke.
- Så ung. Hvor gammel er du? - Tjuefem.
- Og hvor er du fra, Martina? - Mexico by.
Hun sier aldri hvilken by i Mexico.
Akkurat. Si meg noe. En rik 50-åring som deg
er sammen med en 25 år gammel meksikansk modell.
- Skammer du deg ikke? - Jeg blåser i hvor folk er fra.
Hun kunne vært boliviansk, argentinsk... Jeg ville fått meg en lell. Er du rasist?
Hun har oppholdstillatelse, men vi er mest på soverommet.
Akkurat. Unnskyld, men hvor lenge har dere vært sammen?
Ett år i dag.
- I dag? Hva mener du? - Ja. Jeg forventet blomster, i det minste.
Så flaut. Hvordan kan jeg fikse dette?
Hvordan?
Dette er ekte kjærlighet Ren kjærlighet
Som en diamant Som en safir
Som gullbarrene Jeg oppbevarer trygt i Sveits
Dette er ekte kjærlighet Som ikke bryr seg om penger
Lov meg, din søte fe At du gikk til sengs med meg av kjærlighet
Dette stedet er fantastisk.
Villaen er litt liten. Jeg har større, men jeg er glad i den.
Hvor kommer all denne rikdommen fra?
Den regner ikke ned fra himmelen. Skriv det ned.
Alt jeg eier, er resultatet av over 60 år med ofre og hardt arbeid.
Men du fyller jo bare 50 år.
Jeg snakker om faren min, ikke meg. Gud forby! Jeg skal introdusere deg.
Faren min, Eugenio. Ridder av Arbeidets orden.
Han jobbet hver eneste dag. Til og med da mamma døde.
Tenk det. En møbeltapetserer fra Sør-Italia
som startet sin egen lille sofafabrikk i nord,
så den store fabrikken i Brianza, så børsnoteringen, og så slaget.
Stakkars mann.
Pappa! Jeg er her med en amerikansk journalist.
Jeg viser henne rikdommen min. Fornøyd?
Du...
Vi forstår ikke. Det rammet språkområdet.
Kanskje han prøver å si: "Du er vel glad i meg?" Hvem vet?
Doktor? Vil han snakke igjen en dag?
Vanskelig å si. Han er veldig motløs.
Pappa! Livet er vakkert! Vi må seile gjennom det, pappa!
Jeg jobber ikke, for hvis jeg gjorde det
Ville jeg blitt sliten Og aldri forelsket meg
La oss danse!
Fremad, kamerater! Det store partiet Arbeidere vi er
Hva skal dere gjøre nå?
Besøke de fem kontinentene, så dra tilbake til Sardinia for å feire skatten min!
Jeg er med på alt, men hvorfor bare fem kontinenter? La oss besøke alle!
- Alle! - Vi har jo nok av drivstoff!
Sant, han mangler ingenting. Han har penger, villaer, biler.
- Samt båter og vakre damer. - Ekskona di ringer.
Linda, jeg gir et intervju! Kan du ringe meg senere...
Men han mangler faktisk noe.
- Når så dere henne sist? - I går morges.
- Vi fant telefonen hennes i skuffen. - Har dere sjekket sosiale medier?
Hun slettet dem.
Det var på tide. Propagandamaskiner solgt som demokrati.
RYTMISK GYMNASTIKK
- Hva skjer her? - Vi finner ikke Cristal.
Har vi sjekket huset grundig? Det er på 500 kvadratmeter.
- Hvem er denne mannen? - Herskapshusets eier og jentas far.
Å. Er ikke du faren?
Nei, Tarek er samboeren min. Han er faren.
- Faren, så å si. - Det stemmer, Star Trek!
Cristal. Etternavn?
- Za... - Zalone.
Mindreårig, hva?
- Ja... - Hun er mindreårig.
Fødselsdato?
Vi bytter på. Jeg er en gentleman.
- Nei, vær så god. - Bare si det.
- Si det, du. - Kan noen si det?
Jeg skal prøve. Det var året Palma Noir åpnet på Ibiza.
Det var altså rundt 2007, 2008. Det var ikke sommer ennå.
- Den 15. april 2008. - April, ja.
- Jeg hjalp ham. Det kunne alle ha klart. - Hvordan er Cristal?
Hun er et offer for et konkurransepreget samfunn
som dømmer alle til eksistensiell ensomhet.
Forstår du hvorfor hun rømte? Tenk å måtte høre på ham hver dag.
Fru Restelli, har du noen nyere bilder?
- Ja, bli med. - Har vi det?
Unnskyld? Er ekskona di Linda Restelli? Modellen?
- Du så det selv om hun har forfalt? - Se på henne.
- Se. - Hun har forandret seg mye.
"Nok mote, jeg driver med forskningsteater nå."
Forskningsteater? Hun bare ser på teatre.
- Ingen vil ha henne. Hun er helt elendig. - Hva jobber han med?
Hvordan skal jeg vite det? Forfatter, regissør...
- En eksentrisk fyr. - Supereksentrisk.
Han er den eneste palestineren som okkuperer et territorium. Gaza.
Mi gaza. Her.
Bra. Vi skal begynne å lete etter henne.
Vi overdriver. Hun kommer sikkert tilbake i kveld.
Vi overdriver ikke.
- Vet du hva Corina gjorde? - Hvem?
Cristals bestevenn. Hun hoppet fra balkongen sin. Visste du det?
Den lubne? Oi da, hvorfor det?
- Det er din skyld. - Min?
Og folk som deg, som sier "lubben",
som bedriver stigmatiserende og foraktelig arrogant dialektikk.
- Heldigvis overlevde Corina. - Fordi hun er lubben. Hun spratt.
- Ikke sant? En tynn en ville blitt knust. - Har du kontaktet Corina? Vet hun noe?
- Hun tar ikke telefonen. - Hør her.
- Uniformer kan skremme henne. - Jeg drar dit.
Nei, jeg drar. Jeg er faren.
- Vet du hvor Corina bor? - Vi drar dit sammen.
Raska på.
Kan vi holde dette hemmelig? På grunn av jobben min vil jeg ikke avsløre at jeg...
Er skuespiller. Da forblir jenta borte.
Skal vi dra?
To timer. Dæven.
Du bør være veldig varsom med Corina.
Hun går i terapi for spiseforstyrrelser. Der er hun.
Corina!
Hei.
- Kan du komme ned? - Bruk trappa, Corina.
Man bør være presis med henne.
- La meg stå for snakkingen, ok? - Greit, men vær tydelig. Bruk enkle ord.
- Jeg lover. - Ok.
- Ha det. - Ha det.
Vel? Ingenting?
- Hun vet ingenting. - Ingenting om jenta mi?
Vet du noe om Cristal? Hennes liv, hennes sårbarheter?
Du vet om pengers taumaturgiske kraft, men ingenting om foreldreskap.
Hva betyr "taumaturgisk"? Du sa det til henne? Hun ble opprørt.
Du finner henne aldri. Jeg gjør det selv.
Jeg finner henne ikke? Jeg skal finne henne, Star Trek!
- Dra til helvete! - Du vet ikke hva en "dramaturg" kan gjøre.
Jeg ga henne en falsk ID og en mobil med nytt SIM-kort.
- Bra. - Hvem var fyren i Ferrarien?
- Cristals far. En stor dust. - Pass på, dusten kommer hit.
- Huff. - Hei, Corina.
- Corina? Kan vi ta en liten prat? - Hva er det?
Kanskje i enrom?
- God kveld, herr Zalone. Stig på. - Kom, Corina.
Aldri besøkt en trestjerners restaurant?
- Jeg har besøkt alle, bortsett fra denne. - Så synd.
Martin Ruggeri, kjøkkensjefen, er nemlig enestående.
Hans vri på romersk mat er...
Vær så god. Sofistikert.
Gricia med toskansk svinemousse og stekt guanciale fra Amatrice.
Vi har møttes.
Og til deg, frøken...
Kombu-tang på et bed av korsikansk einebærhummus.
Jeg valgte en lettere rett til deg.
- Vil du smake på griciaen? - Nei.
Denne unge damen følger en streng diett. Ikke sant, Corina?
Hva vil du? Jeg vet ikke hvor Cristal er.
Jeg vil bare bli kjent med min datters bestevenn.
Vi foreldre er ofte så opptatt med jobb...
Hva snakker du om? Du gjør jo ikke en dritt.
Så datteren min har fortalt deg om meg. Det gleder meg.
- Hvor er du fra? - Moldova.
Moldova?
Du må ha kjent sult i landet ditt, ikke sant?
Her også, din drittsekk.
Hør her...
Martins braiserte Château-du-Pape coda alla vaccinara er uovertruffen.
Corina, kan du ha glemt at Cristal sa...
- Hun har ikke sagt noe, for pokker! - Hvorfor roper du? Hvorfor er du nervøs?
- Fordi jeg er dritsulten! - Beklager.
Spis kålroten, da.
Corina, jeg er så glad på Cristals vegne, for hun har en veldig lojal venn.
- Andre ville ha sagt hvor hun dro. - Saint-Jean-Pied-de-Port.
- Hvor? - Saint-Jean-Pied-de-Port.
Jeg er i Saint-Jean-Pied-de-Port,
der den franske Camino de Santiago begynner.
CAMINOEN
PILEGRIMSHOTELL
Dette er kontoret der man får pilegrimspass til Caminoen.
Stig på.
Kom inn.
- Italiensk? - Ja, italiensk.
Legitimasjonen din.
Er du myndig?
- Ja. - Du ser yngre ut.
Jeg får høre det ofte.
- Annette? - Problemer?
Hun er 18.
Du er heldig.
Du må få dette stemplet i hver eneste by langs Caminoen.
- Buen Camino. - Takk.
God morgen.
Ok, da begynner vi.
Disse skiltene med kamskjell og pil
er overalt langs Caminoen og viser vei til Santiago.
Første etappe er vanskeligst. Den er på 24 kilometer,
og jeg må klatre 1500 meter opp Pyreneene for å komme til Spania.
Buen er starten.
Og dette er mitt første skritt...
Hei! Du ringte idet jeg tok mitt første skritt på Caminoen.
Faren din besøkte meg i går, Cri.
Du sa vel ingenting?
- Corina, din drittsekk! - Du!
Cristal!
Dumme, arrogante mann. Analfabete esel.
- Jeg skal finne Cristal. - Tarek!
- Checco har funnet Cristal. - Virkelig? Sa han hvor?
Nei, han sa du kan finne henne selv.
Cristal må komme tilbake nå! Å være med ham vil være en forbannelse for henne!
Å, Herre, vår himmelske Fader.
La englene ta seg av dine tjenere.
Pokker ta. Hva tenkte du på, Cristal?
Du kan ikke bare forsvinne.
Og hva gjør du her blant disse dårlig kledde menneskene? Hva?
Hvem er de?
Ingen svar.
- Hvem er dere? - Pilegrimer som blir velsignet.
Hør her.
Vi må dra hjem i kveld, for faren din må være på båten sin i morgen kl. 06.00.
Jeg vil ikke.
Ikke det? Da må du klare deg uten denne lille gaven.
En gave til 8000 fra pappaen din.
- Trengs ikke. Jeg har ryggsekken min. - Hun har ryggsekken sin...
Hun har ryggsekken sin. Kan du tro dagens ungdom, frue?
De har ingen verdier.
Jeg måtte bry en minister for å få denne samme dag.
Det står en Ferrari Portofino utenfor som jeg er veldig glad i.
Den er din, ok? Så fort du får lappen.
- Jeg vil ikke ha en bil. Jeg vil gå. - Hvor vil du gå hen?
Helt til Santiago-katedralen.
Ok, la oss gå til denne katedralen, men vi drar hjem i kveld.
Unnskyld. Jeg tror ikke dere rekker hjem i kveld.
- Hvorfor ikke? - Den er 800 kilometer unna.
Hvor mange?
- Vi kan gjøre det på en måned. - Nei. Unnskyld, fader Depardieu...
Beklager, men dette er ikke pilegrimer. Dere er gærninger.
Datteren min...
Cristal? Dro hun? Cristal?
Hva blir det til, Cristal? Skal du sette deg i bilen?
Vi har gått i tre timer.
Armene mine verker. Syns du ikke synd på faren din?
Du er frekk. Beklager, men det er sant.
Flytt deg.
Se på ham. Skal du ta Caminoen i en Ferrari?
Jeg tar Maranello-Caminoen. Enklere og kulere.
Cristal!
Se hva jeg må gjøre i dag.
Dette er Jomfruen av Biakorri. Hyrdenes og pilegrimenes frue.
- Hun fulgte de fattige mot Caminoen. - Men de rike, som oss, sendte hun hjem.
"Hvorfor er du med de fattige? Du har alt." Er det en løgn?
Skal vi lyve for jomfru Maria? Hun vet hvor mye jeg tjener.
Hun jobber for finanspolitiet. Cristal, kom deg inn i bilen.
Jomfruen av Biakorri, du er så sta! Hvem har du det fra?
Jeg håpet han skulle forsvinne til slutt. Men han var alltid der, klistret til meg.
Vi er i Spania, Cristal. Kan du tro det? Og vi har ikke spist ennå!
Der er en fiskerestaurant. Se.
Unnskyld, er dette en god fiskerestaurant?
- Nei, det er det ikke. - Anbefaler dere kjøttet her?
Det er et "stick house" her, Cristal! La oss dra dit, skatt!
Cristal, kan du si meg hvor du skal nå? Cristal?
Unnskyld, frue. Hvor skal dere?
- Det er et herberge. - Hva?
- Et sted å sove. - Pokker ta, Cristal.
Det finnes femstjerners hotell for folk av vår rang! Herlighet.
Der er det. Dette får du ikke se igjen.
HOTELL
San Fermín-festivalen er i morgen, og vi er fullbooket.
Men jeg skal gjøre et unntak. Vi kan gi deg Ernest Hemingways rom.
Mener du at jeg må sove med ham?
Ta det med ro. Herr Hemingway kommer ikke tilbake i natt.
- Jeg slipper ham uansett ikke inn. Ha det. - God natt.
MARTINA BEDRE HALVDEL
- Sukkerklump. - Vi måtte stoppe på den franske rivieraen.
- Vi har opplevd en grusom tragedie. - Hva slags?
Ismaskinen er ødelagt.
- Å nei! - Checco! Lunkne cocktailer? Kom igjen!
- En myte faller. - Jeg beklager så mye, gutter.
- Jeg sender teknikerne mine i morgen, ok? - Når kommer du tilbake?
Jeg kjenner datteren min. Hun blir lei av dette i morgen.
Skynd deg. Jeg savner deg. Ha det.
- For en dag! - Første gang i Pamplona, señor?
Ja. Jeg er her for datteren min. Hun vil gå pilegrimsreisen.
Datteren min også, men hun må vente.
- Hvorfor? - Hun er mindreårig.
Jeg sa: "Neste år er du myndig, så da kan du gjøre det alene."
Din Cristal, señor.
Señor?
FØDSELSDATO 15. APRIL 2007
Hva er det?
Hva det er? Det skal hun faen meg få se.
Vel? Hva er dette? Forfalsker du legitimasjoner nå?
Tror du jeg er senil og ikke vet når du ble født?
Du vet ingenting om meg. Slutt å plage meg.
- Ikke snakk til faren din sånn. - Du?
Er du faren min?
Ja. Les navnet på kredittkortet ditt. Se hvem innehaveren er.
Hvis du ikke stopper nå, senker jeg dagsgrensen din til 500 euro.
- Nei. Det er vel for drøyt? - Noen ganger er det nødvendig, frue.
Ellers vil de aldri forstå. Denne Caminoen er bare et innfall.
Et av mange innfall du ikke kommer til å gjennomføre, Cristal.
Akkurat som kunstløp, seiling, ridning...
Vel, jeg prøver jo å gjøre noe! Du har ikke gjort en dritt!
Ja, det er sant.
Men jeg forpliktet meg til det, Cristal.
Jeg nølte aldri. Hver dag, selv når jeg ville gjøre noe.
- Da sa jeg: "Nei..." - Jeg vil ikke ha kortet ditt!
- Du kan ikke bestikke meg! - Hvem ga deg en ID like falsk som deg?
Du er falsk!
Nei, jeg er ekte. Mine herrer, jeg er akkurat slik jeg fremstår.
En dust!
Nei, han har tupé!
Nei, det er ikke en tupé. Det er en hårdel, uvitende folk!
Cristal! Ingen har noen gang turt å kalle faren din dust!
Dust!
Folkens, vi har festivalens dust her, men siden han er italiensk,
har vi gitt ham tittelen "San Fermíns dust".
La oss se opptaket som viser hva han gjorde for å fortjene tittelen.
- Herregud. - Hvorfor i all verden parkerte du her?
Jeg parkerer alltid sånn i Italia.
I Roma kan man støte på katter, hunder, til og med villsvin, men aldri okser.
Greit. Skal vi krone San Fermíns dust?
- Ja! - Hvor mye kostet Ferrarien?
La oss ikke snakke om det. Heldigvis har jeg fem til.
Tenk at faren min pleide å si: "Seks er for mange!" Men se der.
- Du var forutseende. - Alltid.
De er over hele verden
Fin sang.
En uovertruffen fest Riau! Riau!
- God morgen. - God morgen.
Hårdelen din.
Jeg skal til trikologen min i Milano i morgen.
- Han lager en blondere til meg. - Skal du hjem?
Syns du jeg skal bli her med min demoniske datter?
Ja, det gjør jeg. Cristal leter etter faren sin.
Nei, faren lette etter henne, men skulle ønske han ikke fant henne.
Ikke dra.
- Hvorfor går du ikke Caminoen med henne? - Jeg? Hvem gjør sånt tull? Kutt ut.
- Jeg gikk Camino de Santiago. - Jeg gikk også Camino de Santiago.
Jeg kom tilbake forrige uke. Det er fantastisk.
- Han gjorde det også. - Jaså?
Han kom tilbake forrige uke.
Ja, men når dro han? Det må ha vært i 1982.
Så... Hva skal du gjøre?
Jeg har ikke engang passende klær. De ødela alt jeg hadde.
Du trenger bare det viktigste for å gå Caminoen.
Jeg heter Alma. Skal vi?
- Er du sikker på at du har kjøpt alt? - Du sa det essensielle.
Hvis vi må kjøpe noe mer, er shopping min lidenskap.
Nei.
Ryggsekken skal ikke veie mer enn 15 % av kroppsvekten din.
- Er det sant? - Så legg igjen noe eller legg på deg.
Aldri. Jeg er glad i kroppen min. Og jeg dater en modell. Tenk det.
Hvor gammel er hun?
Regelen min er at dama mi ikke skal være eldre enn 50 % av min alder.
Da er jeg utelukket. Jeg er 40.
- Jeg håper du allerede har en mann. - Jeg går faktisk Caminoen på grunn av ham.
Jeg er på Alto del Perdón. Bak meg er pilegrimsskulpturene.
Se så fantastiske de er. Se på skjønnheten.
- Se på... - Overraskelse!
Pokker ta! Kan du gå? Kom deg vekk, for faen!
Hun behandler meg som en idiot.
- Hun forakter meg, Alma. - Nei, hun forakter deg ikke.
Hun hater deg.
Vet du hva? Jeg drar. Moren din kan ta seg av deg!
Din drittunge!
- Checco, hvor skal du? - Nei.
- Hva skal jeg gjøre med henne? - Du må være tålmodig.
Caminoen er lang. Mye kan skje. Du vil bli overrasket.
Jeg skal hvile litt.
- Skal vi gå, Alma? - Hvor er tingene dine?
Kom.
Dette er Puente de la Reina, en bro dronning Munia bygde for pilegrimene.
De kneler foran den og krysser den barbeint til ære for henne. Som meg...
Og som de andre pilegrimene.
Ikke alle.
Det er alltid en som tror han er Gud!
- Ta dem av, nå. - Ok, jeg skal ta dem av, som resten.
Begrenset utgave, verdt 3800 laken. Dronningen er den som bøyer seg her.
- Dette er ikke vanlige sko. - Skynd deg.
Cristal, jeg tok dem av!
Cristal? Herregud! Pokker ta den jævla dronninga!
- Gå. - Hore!
Hvor er dette stedet?
Vi er fremme.
- Ingenting. Han svarer ikke. - Hvem da?
Dr. Limberti, sjef for plastisk kirurgi på San Raffaele-sykehuset.
For en blemme?
- Jeg bryr meg. - Jeg kan sprekke den.
Da får jeg et merke. Hvordan skal jeg gå på båten min da?
- Folka som er på den, tolererer lite. - Ikke vær bekymret.
God kveld, brødre. Velkommen.
Takk.
Takk, broder. Gud velsigne deg.
Mange takk.
Cristal, jeg ordner det. Jeg er faren hennes, jeg betaler. Hva...?
- Hæ? - Har du kortterminal?
- Nei, dessverre. - IBAN-kode? Jeg kan overføre...
Gå inn, takk!
- Så arrogant. - Kom.
Folk venter.
- Her. Takk. - Tusen takk.
- Kom, Checco. - Skal jeg sove der inne? Jeg?
Du har sikkert bodd på de beste hotellene i verden.
- Bare de mest eksklusive. - Ja, men nå er du her. Med datteren din.
Vis henne hvor glad du er for å være her med henne. Ok?
Jeg skal prøve.
Herregud, så fint det er her! Helt fantastisk. Herlig.
Se hvordan de har brukt treverket.
- Vakkert. - Med jern. Veldig elegant.
Det er som å være i en film.
- Å ja? Hvilken? - Schindlers liste.
Hva er her inne? Dusjene.
Skru på vannet, unge mann.
Se, det er ikke gass som kommer ut.
Så fint det er.
Virkelig, Cristal. Seriøst.
- Dette er velsignelsesrappen - Dette er velsignelsesrappen
Må Gud velsigne maten vår
- Må Gud velsigne maten vår - Strekk ut hendene
Strekk ut hendene
- Bøy albuene - Bøy albuene
Og med dette har vi velsignet alt
Bra. Veldig nyskapende, Cristal. Rappen... var fin.
La oss vie et øyeblikk til alle menneskene som ikke kan spise denne maten.
- Hva sa han? - Tenk på de som ikke kan spise maten.
Å. Og hva med de som må spise den? Hvem tenker på dem?
- Vel bekomme. - Takk.
- Unnskyld, hvem er kjøkkensjefen? - Hiroshi.
Det er deg? Japaneren?
La oss gi en applaus for Hiroshi!
- Bravo. - Det er min spesialitet.
Ble karate oppfunnet i Japan etter å ha smakt maten din?
Beklager, Hiroshi, jeg bare...
Ikke gjør det igjen. Aldri.
Hva faen hadde han i sausen? Ingen saltsyre kan fjerne dette.
Elskling.
Elskling? Ingen kom for å fikse ismaskinen.
- Og det er et annet problem. - Hva da? Ikke gjør meg opprørt.
Vi ville bare ha noen smørdeigssnitter med ansjos.
- Det har vi, gutter. - De er ikke fra Biscayabukta.
Hvem slapp dem inn på yachten min?
- For mye ubehag, vennen. Alle jentene dro. - Hør her, Martina.
Du og jeg skal klatre til topps igjen, jeg lover. Jeg elsker deg.
Dette klarer jeg ikke, folkens. Jeg gjorde mitt beste, men...
Grytene også? Du vet, Cristal, pappa har alltid likt å vaske opp.
Du tror meg ikke, men det er sant.
Hei, jeg heter Alma.
Mange pilegrimer går Caminoen for å finne seg selv.
Jeg går for å finne motet til å miste meg selv.
Jeg heter Gianni, og jeg er synshemmet.
Jeg ba vennen min Riccardo om å gå Caminoen med meg.
Men han var gift og hadde aldri tid.
Heldigvis ble han til slutt separert.
- Nå er det jeg som blir med ham. - Hva gjør dere?
Det er lysritualet. Hver pilegrim forteller sin historie.
Hei, dere.
Jeg heter Leo og er her fordi jeg følte behovet for å begynne på en åndelig vei.
For å finne lyset inni meg.
Hysj.
Jeg heter Cristal. Jeg er en jente som ikke mangler noe.
- Sant. - Jeg har alt jeg trenger og mer.
Det er sant, hun er datteren min. Alt.
- Men det er ikke lenger nok. - Hva?
Hun kunne ha sagt det. Jeg ville ha økt grensene hennes.
Jeg valgte å gå Caminoen for å finne noe ekte, noe livet mitt mangler.
Nei, ikke dette. Jeg ga henne bare ekte merkevarer.
Denne mangelen på ekthet leder til mørke og vonde følelser,
som jeg håper å overvinne.
Unnskyld, frue, det er sent. Hei, folkens, jeg heter Checco.
Cristal sier det kanskje ikke av ydmykhet, men hun er datteren min.
Cristal, jeg har aldri sagt det, men faren din gikk også gjennom en mørk tid.
Det skjedde da jeg var 25.
Jeg dro til New York for å kjøpe en Nautilus 57-11.
Som dere vet, er det Patek Philippe-klokka ingen klokkesamling kan være foruten.
Men da jeg kom til Manhattan,
fant jeg ut at gullsmedbutikken var fullstendig ødelagt, nedbrent.
Farvel, drøm.
Det var en stor skuffelse.
Men den dagen lærte jeg at vi må la ting prelle av oss, Cristal.
Jeg glemmer aldri den dagen. Det var 11. september 2001.
Det jeg prøver å si, er at mørket kommer, men lyset følger alltid, Cristal.
Jeg hatet ham intenst og håpet han ville forsvinne,
men han var bare noen senger unna meg.
Hei.
Se hvor faen jeg endte opp.
Nei. Ikke hunden. Kom igjen.
Plager det deg at han sover her? I så fall kan jeg gjøre det.
Jeg foretrekker hunden. Jeg liker hunder.
- Helvete... - Checco?
Hei.
- Jeg heter Leo. Husker du meg? - Den åndelige veien.
Jeg går faktisk Caminoen for å møte noen fine damer.
I livets beste alder, hva? Vet moren hennes det?
Ja. Olga mistet noe under senga di. Kan du hente det?
Fy faen!
Faen ta deg, og faen ta gamla og tannlegen hennes...
Alt er i orden. Pappa elsker dette.
Fantastisk.
Hei.
Hei, Cristal. Sett Checco?
Nei, og jeg håper jeg aldri ser ham igjen. Jeg vil gå alene.
Akkurat. Buen Camino.
Hva... Hei!
Hei! Våkne! Kom igjen!
Våkne. Kom igjen. Hæ?
- Juan, demp klokkene. - Klokkene?
- Vis litt respekt! - Alle har dratt. Kom.
- Ellers må du gå i sola. - Kan jeg få en kaffe?
En kaffe? Og en croissant? Gå.
- Rolig nå. - Du er sen.
- Hvor kan jeg skifte? - Aner ikke.
- Er det en ledig krypt her? - En krypt? Du tuller. Kom igjen.
Hva konsumerer vi egentlig når vi sitter i en bar? Oss selv.
Systemet gir oss vår fritid bare for å låse oss i vårt slaveri.
Men vi må frigjøre oss fra alt dette. Rolig. Veldig rolig.
- Tarek. - Unnskyld.
- Hva sa han? Når kommer Cristal tilbake? - Han tar ikke telefonen.
Tarek, det kan være bra for Cristal å tilbringe litt tid med faren sin.
Hva snakker du om? Cristal kan bare havne på ville veier med ham.
Er det noen her?
Et menneske!
Unnskyld. Er dette rett vei for Camino de Santiago?
Hvilken Camino går du? Den franske? Engelske? Portugisiske?
- Sånn går jeg. Hva tror du? - Slik går en dust.
Hei! Hvor ble han av? Jeg leter etter datteren min!
Cristal! Er det sånn du behandler faren din?
Hjelp!
Hjelp...
Cristal! Hva har skjedd?
Pokker ta.
Hva... Hva har skjedd?
Jeg falt. Ankelen min!
Det gjør vondt!
Prøvde du å leke Indiana Jones?
Du er en overklassejente, Cristal. Godta det. Jeg gjorde deg slik.
Du går ikke i skogen. Du går på nattklubb for å drikke.
Se her. Sånt skjer ikke på et diskotek, Cristal.
- Det går over. Slapp av. - Stopp!
- Stopp, sa jeg! - Slapp av. Sett deg.
La oss se om noen kommer.
Ingenting, sånn er det.
Nei. Jeg kan ikke tro det.
Ser du det, Cristal? Pappa eksporterte "Made in Italy", og nå takker det oss.
Hei! Jeg er eieren, Zalone!
Nei, du drømmer ikke, gutt. Jeg er eieren. Det er meg, Zalone.
Hei! Jeg er eieren!
ZALONES SOFAER
Stopp, din jævel! Det er en ordre!
Jeg skal ta hevn på hovedkontoret i Brescia.
Hovedkontoret er i Monza!
- Monza? - Du har aldri vært der. Faen!
Vent.
Unnskyld. Stopp.
Dette er en nødssituasjon.
Gi plass. Det er kode rød!
Gi plass for Santiago Bernabéu! Jeg har en kode rød om bord!
Gi plass.
- Checco? - Alma!
- Checco! - Alma. Stopp.
- Hun falt! Ankelen er brukket. - Hva?
- Jeg blir med. - Hvordan funker denne? Hopp inn.
Hvordan går det?
- Kan du slutte å stirre? - Jeg skal si det til henne.
Cristal, det er ikke brudd, men en kraftig forstuing.
Du må hvile, ok?
- Hvor lenge? - Femten dager.
- Femten dager? - Ja.
- Så hun kan ikke gå. - Nei, det kan hun ikke.
Nå som jeg begynte å like Caminoen.
- Dropp pisspreiket, ok? - Jeg hygget meg faktisk. Men det er over.
Ok, jeg skal ordne hjemreisen.
Du.
Du, det går bra.
Hvorfor?
Ja, det er herr Zalone.
- Extra Gold-kort 1489. - Ja, vær så god.
Du må sende et redningshelikopter så fort som mulig.
- Selvsagt. - Nei, et lite fly med medisinsk personell.
- Kan du si meg hvor, herr Zalone? - Godt spørsmål.
Jeg er i Spania. Kanskje jeg bør sende deg posisjonen min.
Hva skjer?
Cristal kan ikke stoppe nå. Forstår du det?
Legen sa hun ikke kan gå. Hva kan jeg gjøre?
Vet du hva en far kan utrette hvis han vil?
Mirakler, Checco. Mirakler.
God morgen. Dere søker også et mirakel i Santiago, ikke sant?
Jeg tok med datteren min til Međugorje.
Vi dro til Lourdes også, ikke sant? Fátima. Alt er bare svindel, frue.
Vi får se om denne Santiago... Han er mann. Han burde være mer pålitelig.
Buen Camino.
- Ha det. - Han er en idiot.
Det er ikke den vise mannen som viser vei
Det er ikke tantens bror På fødselsregisteret
Det er ikke superhelten Som redder den lille jenta
Også fordi jeg var i Cortina
Det er ikke bildet du har på skrivebordet
Det er ikke valpen du klapper Og deretter forlater
Det er ikke det dobbeltgjenger-spillet
HJELP MEG, VÆR SÅ SNILL
Se på øyenbrynene
Hva vil skje? Hva er inni?
Hva er inni DNA-et?
Som gjør at vi møtes her Uten å vite veien
Men uansett hva det er Uansett hva som skjer
Buen Camino
PILEGRIMSHERBERGE
Takk.
- Hva med deg? Ingen legitimasjon? - Vent litt.
Se her.
Skal jeg fortsette?
- Han mener et slikt. - Det der? Jeg kjøper et. Hvor mye?
Vi har bare to senger igjen.
Det er bare to senger igjen.
Hvor skal du sove i natt, Alma?
Den kvelden skjedde det jeg hadde håpet på lenge,
at han endelig fikk seg en god dose ydmykhet.
- Er mannen din død? - Ja, stakkars.
- Jeg er singel. - Så fint.
- Jeg klarer ikke å glemme henne. - Se deg rundt, sa jeg.
- Hvor hen? Det er ingenting her. - Hva er i veien? Hva har skjedd?
- Jeg orker ikke mer. Jeg vil dra hjem. - Er du gal?
- Nei! - Hørte du det?
Idet vi har nådd målet?
Dette er Santiago!
Vi er halvveis.
- Ja, beklager. Italiensken min er ikke... - Skjønner.
- Hvor langt er det til Santiago? - 40 mil til.
Lær italiensk. Du lurer folk.
- Ok. La oss gå. - Nei, jeg drar tilbake.
- Jeg orker ikke mer. - Du drar ikke. Folkens!
- Hun vil dra hjem! - Nei, Cristal, kom igjen!
Kom igjen, Cristal!
Cristal!
- Jeg vil dra hjem. Slipp! - Du gjør ikke ting halvhjertet!
- Sett meg ned! - Du gjør ikke ting halvhjertet!
- Det gjør du bare ikke! - Slipp meg!
- Sett meg ned, nå! - Cristal!
Du er arrestert, Cristal! Jeg tar deg med til politiet.
Har du prøvd å overtale eksmannen din til å ta med Cristal hjem?
Ja, i flere uker, men han hører ikke på meg.
Anmeld ham for barnebortføring, så kan vi gripe inn.
Det er derfor vi er her. Ikke sant, Linda?
Ja.
Følg meg.
- "I Anno Domini 2025." - Domino?
Domini! Er du ikke kristen?
- Jo. - "I Anno Domini 2025."
"Infra scripto Linda Restelli..." Undertegnende.
Å, undertegnede.
- "Inngir en anmeldelse..." - Inngir?
- "Anmelder en sak." - Anmelder.
"På bekostning av herr Zalone."
Mot!
Unnskyld. Kan du skrive det?
Og nå er jeg på veien igjen.
Det var han som ga meg styrken til å fortsette vandringen på Caminoen.
- Hallo. - Velkommen.
Velkommen.
Se! Dette stedet er fint!
Buen Camino!
Takk, kjære deg.
Checco, vi samler inn penger til middag.
Vil du handle med fader Tobías?
- Ja, jeg blir med. - Ja?
- Vi handler hos en bonde, en venn av meg. - Han sa dere skal til en bonde.
Vent. Vi kjøper maten, men hvem skal tilberede den?
- Hvem lager mat i dag? - Han.
Nei! Jeg kan ta meg av det.
Jeg vil feire datteren min, som ble ufør, men returnerte til Caminoen, så...
Peregrin, i kveld organiserer jeg middagen for deg, ok?
Greit.
Jeg venter nede.
- Ok. - Takk, Checco.
- Hva? - Ikke arranger en fest for meg, ok?
- Hvorfor ikke? - Fordi du alltid må vise deg frem.
Vi er her for å dele enkel mat, kjøpt med spleisepenger. Forstått?
Cristal, faren din har forandret seg mye på Caminoen.
Jeg har funnet ut av mye. Veldig mye.
Jeg hadde fortsatt mange fordommer mot ham.
Men Caminoen forandret ham trolig, og jeg måtte virkelig stole på ham.
Og fader Tobías var med ham. Han ville nok lede ham på den rette vei.
Kom igjen, bonde!
Checco!
Vi har ikke råd. Hvordan skal vi betale?
Det er forsyn.
- Nei. - Her, smak.
Smak. Vel?
- To. - To hundre gram?
- To hundre. - To skinker. To pata negra.
Du har god smak. Dette er en fransk kvalitetsvin.
Ja. Hell den oppi her.
- Oppi der? - Ja. Åpne den og hell den oppi.
Ja. Og... her.
Checco, han sier at han ikke kan gjøre det.
- Hvorfor ikke? - Min verdighet har ingen pris.
Jeg har tre Michelin-stjerner. Glem det.
Ok, folkens!
Skal vi skåle for datteren min med bondens vin?
Ja!
- For Cristal! - Cristal!
Cristal!
Bondens vin, du liksom. Jeg kan ikke se, men jeg kan vin.
Hold kjeft i kveld, ok?
Og gi en applaus for Miguel, bonden som laget alt dette!
Miguel!
Hei, Alma.
Cristal har det bedre nå, ikke sant?
Mye bedre. Jeg har blitt langt bedre kjent med henne de siste ukene.
Så bra, Checco. En far som kan lese sin datters hjerte.
- Jeg leste min datters hemmelige dagbok. - Nei, Checco. Det kan du ikke gjøre.
Hun slettet jo sine sosiale medier.
- Hvordan skal jeg vite hva hun gjør? - Ikke fra dagboken.
Jeg leste veldig bekymringsfulle ting.
Hun har hatt kjærlighetssorg et par ganger.
Nå avviser hun alt materielt og vil bare vie seg til åndelighet og bønn.
Det skrev hun.
- Hun vil vel ikke bli nonne? - Det ville vært et stort problem.
Nei, Alma. Det ville vært en katastrofe. Jeg har én datter, og hun blir nonne?
Avlegger et fattigdomsløfte og gir alt til han derre Leo?
Han kommer og tar alt? Oi!
Det funker ikke sånn.
- Hysj. Hun kommer. - Jeg skal ut med Alberto.
- Med Alberto? - Ja. Er det et problem?
Nei. Hvorfor skulle det være det? Bare gjør det. Gå.
- Ha det. - Ha det.
Alberto? Jeg må snakke litt med deg.
- Du skal ut med datteren min... - Jeg stopper deg der.
Jeg vet hva du skal si. Ta det med ro.
Cristal sa hun er mindreårig, og jeg vil aldri prøve meg på henne.
Da kan dere ikke gå ut. Du må prøve deg.
- Hva? Er hun stygg? - Nei, tvert imot.
Da må du gjøre et fremstøt. Du er søt, italiensk, trivelig.
Slå en vits og prat, og så ser du henne i øynene, sier noe poetisk...
Og så stopper du der. Du går ikke lenger. Hun er et barn.
- Det er en første date. Lover du, Alberto? - Ja.
La meg gi deg noe.
- Ta dette. - Hva? Nei, jeg kan ikke.
Det øker sjarmen din med 50, 60 %. Det har ingen grenser. Ta det.
Ta det.
- Gå. Alberto? - Greit.
Ja.
La oss håpe på det beste. Han ser ut som en god match.
Vi har konsert i kveld også. En symfoni.
Den lyder... Hør på det...
Og nå... Der. Jeg kjenner dere nå.
Checco, det er en lidenskapelig natt.
Hils til pensjonsfondet, frue. God natt.
Denne fyren bare vandrer og knuller.
Dette er søvnapné-sonen. Akkurat når man tror de er døde...
Der.
Dette er jazzsonen. De snorker faen meg i sitt eget tempo.
- Hei, Alma. Er du våken ennå? - Ja. Jeg tenkte...
- På mannen din, ikke sant? - Ja.
Han vil at jeg skal vie meg til ham.
Han er en patologisk narsissist som du bør unngå, Alma.
Nei, Checco. Kanskje du ikke forstår.
- Han... - Jeg forstår det.
Dette er giftig kjærlighet. Dump ham, Alma.
Hei, Alberto.
Jeg har ventet spent på deg. Hvordan gikk det?
- Uten å gå inn på anatomiske detaljer. - Ingenting. Vi gikk ut, nå er vi tilbake.
- Ingenting? - Ingenting.
Er du italiensk, Alberto?
- Hvor er datteren min? - Cristal er nede.
- Hvorfor kom hun ikke opp? - Jeg går nå.
Hva mener du? Han er gal.
- Hva skal du? - Se til Cristal.
Checco.
Du.
Checco?
Checco!
- Etter Caminoen drar du hjem til England? - Ja, men du kan komme på besøk.
- Hei! - Hva skjedde?
Går det bra?
Jeg var litt borte på grunn av dette med datteren min. Helt ærlig, Alma, jeg...
- I den alderen er det vanlig å tvile. - Tror du?
- Hadde ikke du noen? - Gud forby.
Vel, datteren din har det. Ikke gi henne dårlig samvittighet, ok?
Se, vi kom oss til Jernkorset. Ta denne steinen.
- Hva er den til? - Legg den under korset og be om nåde.
Kan jeg be om at Cristal finner en prins?
Da vil ikke en stein gjøre susen. Du må ofre en dyrebar eiendel.
La meg tenke.
Farvel, min elskede.
- Ferdig. - Bra.
Jeg kan ikke tro det. Se på dem.
Se på dem. Se.
Nei. Beklager. Jeg gir noe verdifullt og får kinesisk juggel tilbake? Ikke faen!
- Nei! - Det er urettferdig!
- La den ligge. - Urettferdig!
- Jeg krever en vestlig! - Kom.
- Er dette faen meg en spøk? - La den ligge, sa jeg!
Unnskyld meg.
Fra fjellet, Morena Kommer de ned, min kjære
Et fint par svarte øyne Min kjære, de ser smarte ut
Ai, ai, ai, ai
Nei, dr. Vannucci. Jeg betaler deg, og du får pappa på beina.
- Rett og slett. - Forbered deg på det verste.
Faren din har mistet motivasjonen. Han har gitt opp.
- Da må vi finne den rette motivasjonen. - Ok. Det skal jeg gjøre.
Se hva jeg har kjøpt.
- Nei! Fantastisk. Jeg ser flott ut. - Du er verdensberømt, Checco.
- Jeg ser flott ut. - La oss lese artikkelen.
- Sa du virkelig det? - Hva da?
"Man bør vise fattige rikdom."
- Ja, det sa jeg. - Jøye meg.
- Du er sjenerøs. Så bra. - Jeg vet det.
- Har du en pyramide hjemme? - Det er den lille.
Jeg fikk også bygget "Tutankhamens".
- Ja, denne er veldig billig. - Hva skal jeg si?
Jøye meg!
Og dette er dama di.
Nei! Det er Martina Flores!
- Ja. Hun er dama mi. - Jeg kjenner henne!
- Du kjenner henne som toppmodell. - Nei, vi gikk på samme skole.
- Var du lærer? - Hva?
Jeg var ikke lærer. Vi var klassekamerater.
Du må ha gått om igjen, for Martina er 25. Det er umulig.
Nei. Martina er 31, som meg.
- Er du sikker? - Ja.
Checco. Du er sammen med en gammel dame.
Hvorfor prater du til din bedre halvdel slik?
Bedre halvdel? Du har ikke bare skjult ett, men seks!
Ikke seks, fire. Jeg har bare ligget med Markus, Matteus, Lukas og Johannes.
Jeg snakket om år.
- Meg kysset hun bare! - Hysj!
Deg også? Fy faen.
Hei.
- Går det bra? - Sånn passe.
- Snakket du med Martina? - Nei, jeg tisset.
Det er leit.
Du. Pappa har brede skuldre, ok?
Dessuten ble jeg mer skuffet for tre år siden.
Jeg tiet om det fordi jeg ikke ville gjøre deg trist.
Du burde ha sagt det. Jeg ville ha hørt på deg.
Sett deg.
Hun het Katherine. Hun var sveitsisk. Blond, blå øyne, lang hals. En engel.
Hun var resepsjonist på Sankt Moritz Bellevue.
- Og du falt for henne. - Jeg falt pladask for henne, Cristal.
Jeg booket en suite der for en måned bare for å kunne snakke med henne.
Og hun var alt annet enn likegyldig. Hun forledet meg.
Men da jeg inviterte henne på middag, stakk hun meg i hjertet.
- Jeg fant ut at... - Hun var gift.
Nei, rumpa hennes var enorm. Så feit at jeg ikke kunne... En fyr som meg.
Det hadde alltid vært en pult der, så pappa kunne ikke se henne.
Det jeg prøver å si, er at du aldri må stole på utseendet.
Lover du?
- Ja. Sov nå. - Aldri.
- Jeg må på do. - Gikk du ikke nettopp på do?
Jeg må på do igjen.
Han har vært på do tre ganger allerede.
Dagen etter måtte han stoppe hele tiden.
Beklager.
Jeg begynte å bli bekymret.
Kom igjen.
- Går det bra? - Ja.
Da vi kom til det store kastanjetreet i Ramil...
- Kom igjen, ta et bilde! - Bilde!
Vel, vi visste at vi måtte gjøre noe.
Skal jeg spørre ham hva som foregår? Eller blir han flau om det er jeg?
- Hei. - Vi må ta en prat.
Ja, det må vi, Cristal.
Det er normalt å ha tvil i din alder.
- Hvor mange ganger tisser du om natten? - Hva?
Tenk på dine egne kjønnsorganer fremfor min seksualitet.
Hvor mange?
Jeg vet ikke. Ti ganger i natt? Kanskje det er Caminoen.
- Så... - Svir det når du tisser?
- Hva slags spørsmål er dette? - Svar meg!
Ja, det svir litt iblant, men det er helt vanlig.
Strever du med å begynne å tisse og holde strålen?
- Hva slags spørsmål er dette, Cristal? - Ja eller nei?
Ja, iblant.
Når du er ferdig, føler du at du må tisse mer?
Cristal, vi har aldri snakket så mye før,
men å snakke om tissen min... Du skjønner det er rart?
Hvilken farge har urinen din? Mørk? Uklar? Er det blod i den?
Hvordan skal jeg... Ja, den er mørk, men jeg vet ikke om det er blod...
- Vi drar til sykehuset. - Hva? Nei.
Ellers ser du meg aldri igjen! Rett til sykehuset, nå!
Ok, la meg tisse, så drar vi.
Og vi er tilbake der vi startet. Fortsett, doktor.
Vel?
Ultralyd viste en mistenkelig masse. Legen vil fjerne den umiddelbart.
Er han rolig?
Ja. Han er en sterk mann.
Cristal! Jeg må opereres! Jeg er redd! Vil du bli med meg?
Vet du hva legen gjorde med fingeren sin? Han misbrukte meg.
Og det var ikke lillefingeren. Det var ringfingeren!
Den midterste... Ikke pekefingeren! Og for en pekefinger!
Operasjonen gikk bra, men han våknet ikke fra narkosen.
Jeg var veldig bekymret.
Og så skjedde det noe...
Der er han!
- God morgen. - Enda godt Kocis er her.
- Hei! - Reis deg, Checco. Vi må ut.
Herlighet... Denne fyren har adrenalin.
Hei.
Legen sa at kulen kunne blitt ondartet.
Du hadde rett i å insistere, Cristal.
- Han har litt feber. - Det er normalt. Ikke vær redd.
- Hallo? - Det er Maurice. Er herr Zalone der?
Han er opptatt. Kan jeg ta imot en beskjed?
Festen er om to dager, og jeg har ikke hørt fra ham!
Be ham ringe meg tilbake. Takk.
La oss starte generalprøven!
Hæ?
Inn med slavene og tronen!
Og nå odaliskene!
Ja!
Hva gjør gamlingen der? Få ham vekk!
GRATULERER MED DAGEN
Eugenio! Jeg fant deg ikke. Jeg ble bekymret!
Dette? Forberedelsene til din sønns bursdagsfest.
Tenk om han tar din plass i bedriften.
- Nei! - Det vil du vel ikke?
- Vil du det? - Nei!
Da må du gi alt! Er du motivert?
- Er du det? Mer motivert! - Øh!
- Mer motivert! Eugenio! - Øh!
- Eugenio! - Øh!
Eugenio! Sønnen din skal ta over bedriften!
- Nei! - Løp! Bra!
Han vil signere kontrakter! Han lanserer et oppkjøpstilbud!
- Et oppkjøpstilbud! - Nei!
Tigerblikk, Eugenio!
Hvor er sønnen din? Hvor er han?
Vi fant ham.
Vi fant ham via mobilen hans. Han er i Spania.
Jeg visste det. Hvor førte han Cristal? Til Ibiza? Formentera?
Ifølge mobilmastene går han kanskje Camino de Santiago.
- Checco? Caminoen? - Det kan ikke være ham.
Det er faktisk det. Vel?
Skal de få fullføre Caminoen, eller skal vi gripe inn?
- Morn. - Morn.
Jeg skulle ønske han ble to dager til. Det er for tidlig å skrive ham ut,
men i morges ba han om å bli utskrevet fordi han vil dra hjem, så...
Dra hjem. Ha meg unnskyldt.
Faren din ba om å bli utskrevet fordi han vil dra hjem.
Du tar den med til villaen i morgen?
Du gjorde den vel blondere?
- Karamell? Det er perfekt. Ha det. - Hvorfor vil du dra hjem?
- Hei. Frokost til pappa? Så søtt. - Hvorfor vil du dra hjem?
Hvorfor?
Cristal, bestefar synger på siste vers.
Jeg må ta over familiebedriften.
- Er det grunnen? - Jeg må ta ansvar og begynne å jobbe.
- En Maurice ringte deg i går kveld. - Maurice? Hvem er det?
- Vet du ikke? - Jeg har mange venner.
- Det skal visst være en fest i morgen. - En fest?
- Ja. - Det er mulig.
Vi som jobber, bør vel få more oss litt iblant?
- Kos deg, da. - Du! Får ikke pappaen din et kyss engang?
Alma, jeg venter 800 gjester til 50-årsdagen min i morgen.
Jeg har gått mer enn nok for datteren min.
Checco, du gikk for deg selv. For å spørre deg selv hvorfor du er her.
Vil du komme på festen?
- Virkelig? Får jeg det? - Ja.
Har du et egyptisk antrekk?
Egyptisk... Nei, dessverre.
Jeg ringer Maurice. Hvilken størrelse?
- Checco? Takk. - Hei.
Men jeg vil fullføre Caminoen.
- Lykke til i morgen. Farvel. - Alma, to fantastiske DJ-er kommer...
Hvorfor skjønner de det ikke? Hvorfor?
Hei.
Faren min var som din.
Han var rik. Veldig rik.
Da jeg var ferdig med medisinstudiene,
sa jeg at jeg ikke ville ta over bedriften hans, at det var mitt valg,
og han kuttet kontakten med meg.
Han ville ikke vite noe om livet mitt.
Klarte du å tilgi ham?
Da han ble syk, var jeg ved hans side helt til slutten.
Det handler ikke om å tilgi, men om å elske.
Kjærlighet krever ingenting tilbake.
Du er i Santiago i morgen.
Prøv å komme dit med all kjærligheten du kan.
Jeg klarte det!
- Ja! - Ja!
Denne veien.
Hva ser du på? Å, ok.
Vennligst følg med. Slipp de syke forbi.
Gi plass. Kom igjen, vær så snill.
Takk. Denne veien.
Kan du holde denne?
Vennen min.
Jeg er glad i deg.
- Så du hvor glad Cristal ble? - Ja, det gjorde jeg.
Trodde du at du skulle komme hit med henne?
Nei. Ikke med deg heller, Alma.
- Det er vel bedre med en toppmodell? - Nei. Det er nok toppmodeller.
Jeg har forandret meg mye, og jeg må fortelle deg noe.
- Jeg har noe til deg. Vent litt. - Jeg...
- Hva er det? En "T"? - En "T", ja. Men den betyr mye mer.
Ja, selvfølgelig. Det er "T" for...
Gratulerer med dagen!
- Gratulerer med dagen, Checco! - Dæven! Det skulle dere ikke ha gjort.
- Dæven. - Kom igjen, blås ut lysene!
Checco! Vi bestemte oss for å fortsette Caminoen.
Ender den ikke i Santiago?
Nei, ikke i Santiago. Vi har en overraskelse. Si hva den er.
Vi skal til Atlanterhavet.
Nei, Cristal. Kom igjen...
- Kom igjen, bli med! - Ok.
- Flott! - Checco!
Checco!
Reisen vår endte ved Atlanterhavet.
Null kilometer!
Vi måtte bare fullføre de tre pilegrimsritualene.
Svømme i Atlanterhavet.
Fant den!
Finne et kamskjell.
Gå til stranden om natten og brenne et klesplagg.
Men det var et fjerde ritual også. Den forelskede pilegrimen.
- Blir du ikke med oss? - Jeg tar dere igjen.
- Alma har allerede en mann. - Jeg vet det.
Kanskje du ikke skjønner det. Mannen Alma elsker, er...
- En dust. - Nei!
En patologisk narsissist. Men vi skal befri henne.
- Kom igjen. Nei. - Hør på meg. Seriøst.
Vil du forklare kjærlighet for faren din?
Gå. Jeg kommer senere.
Skal vi?
Er de til meg?
- Ja. - De er vakre. Takk.
Er det karneval i kveld?
- Nei, Checco. - Ikke det?
- Dette er ikke et kostyme. - Å, jeg skjønner.
Så mannen du fortalte meg om, er...
- Jesus, ja. - Jøye meg.
- Å nei. - Hør her, Checco...
Jeg var veldig usikker.
Religionen fikk meg til å miste troen.
Men på slutten av Caminoen fikk jeg svaret mitt.
Så du skal tilbake til klosteret ditt...
- Nei. - Ikke det?
Jeg blir på veien. Og går sammen med brødrene mine, med glede.
Vent og se, Checco. Vi møtes igjen på veien.
Ok, la oss komme til saken. Er det et endelig valg?
Har du bestemt deg for å vie livet ditt til Jesus?
- I stedet for deg? - Vel...
Checco. Jeg klarer meg.
- Hei. - Hei.
- Cristal. - Se.
Dette er fra Santiago de Compostela, og dette fikk jeg nå, i Muxía.
Jeg visste du ville klare det, Cristal.
Cristal!
Gå. Du må tilbringe litt tid med mamma også.
Cristal!
Kom igjen. Hun kommer.
Å, Cristal. Ta dette.
Og... Dette er falskt.
Du er så mye mer enn en 18-åring, Cristal. Du er noe for deg selv. Spesiell.
NASJONALPOLITIET
Dokumentene er signert. Deres eksemplar.
- Takk. - God tur.
- Ha det. - Takk.
Takk.
Hvor er Cristal?
- González! - Ja?
- Jenta. - Hun var her nå nettopp.
- Ja. Men hvor er hun nå? - Jeg vet ikke.
Ha meg unnskyldt.
Pappa!
Pappa! Hei, pappa!
Hei!
- Hørte du meg ikke? - Jeg hørte "pappa"...
- Ja! - Du har aldri kalt meg det.
- Så "pappa" var meg? - Ja, "pappa" var deg.
Ser du det? Caminoen ga meg svaret.
Hva skal du nå?
Stille meg selv andre spørsmål. Jeg må gå mer.
Jeg blir med.
- Kom igjen, la oss gå! - Vent. Jeg må gi bestefar beskjed.
- Hallo? Dr. Vannucci, hvordan går det? - Bra. Faren din er i god form.
Han er tilbake på jobb. Og i dag sa han sitt første ord.
- Virkelig? - Ja, jeg setter ham på.
- Eugenio? Sønnen din. - Dust!
Takk, pappa.
- Hva sa han? - Han motiverte meg.
La oss gå.
Buen Camino, jenta mi.
Buen Camino, pappa.
Hva vil skje? Hva er inni?
Hva er inni DNA-et?
Som får oss til å møtes her Uten å vite veien
Men uansett hva det er Uansett hva som skjer
Buen Camino, kjære
BUEN CAMINO TIL DERE ALLE
Denne natten med lidenskap og kjærlighet
Med jenta i mitt hjerte
Som venter på meg i senga, lengtende Men jeg er på dass
Jeg har stått sånn i tre timer Og håpet at jeg ikke bommer på do
Endelig, en dråpe tiss
Er det alt? Er det alt?
Prostataen min er betent Du aner ikke hvor mye jeg gråt
Og urologen bare lo Da han tok av seg hansken
Prostataen min er betent
Du kan glemme henne
Når prostataen din verker Og du ikke er Pablo Escobar
Å dra er litt som å dø
Hver bensinstasjon er et stopp
På veien fra Sevilla til Granada Måtte jeg pisse åtte ganger
Livet mitt er trist og mørkt Ikke mer pata negra eller 'nduja
En liten bit er nok
Det brenner! Det brenner!
Prostataen min er betent
Jeg følte meg beleiret
Da urologen stakk inn Pekefingeren og langfingeren
Prostataen min er betent
Du kan glemme henne
Når prostataen din verker Og du ikke er Pablo Escobar
Du kan ikke knulle i det hele tatt
Tekst: Rune Kinn Anjum