Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ja sam Graham Hornigold, slastičar, dobitnik Michelinove zvjezdice
i konzultant za slastice.
DOBAR, BOLJI, NAJBOLJI
Glavni slastičar G. Hornigold.
Moraš biti precizan i razumjeti tehniku i okuse.
Nema većeg čina ljubavi nego kuhati za nekoga.
Želim paziti na ove sastojke
i ponuditi vam nešto što nećete zaboraviti.
U pozitivnom smislu.
Zašto je sve puno dima?
Što je s mojim pandijanom?
Upoznao sam Heather kad je došla na razgovor za posao.
Bila je ambiciozna, pametna i lijepo se izražavala.
UKRAS OD ČOKOLADE
Prvih je nekoliko godina naš odnos bio platonski i profesionalan.
No s vremenom smo se zbližili i sve se posložilo.
Bilo nam je zabavno zajedno, imali smo mnogo dobrih iskustava.
Putovali smo, jeli. I osjetili smo iskru.
Ona je mršava i jede zdravo, a ja uživam u crvenom mesu, vinu i siru.
Heather je sjajna osoba i savršeno mi je odgovarala.
Imali smo jednake planove za budućnost.
Htjeli smo se skrasiti, osnovati obitelj i pokrenuti vlastiti posao.
Naš je posao bio savjetovanje u području slastičarstva.
SRETNO PEČENJE!
Graham je bio kao luk.
Imao je mnogo slojeva koje si morao skinuti da dođeš do srži.
Odmah sam na početku shvatila da u sebi nosi mnogo trauma
koje nije razriješio.
Imao sam savršen život.
Tako sam mislio.
Bio sam sretan s Heather.
No baš kad pomisliš da si doveo život u red,
shvatiš da ne možeš pobjeći od prošlosti.
Nikad te nisam prestala voljeti.
Zašto je morala ući u naše živote?
Vjeruješ da je osoba za koju se predstavlja.
Ali zapravo je razaračica života.
Ništa me neće promijeniti.
MAJKA PREVARANTICA
Rođen sam u Njemačkoj, u britanskoj vojnoj bazi,
i bio sam udomljen u dobi od dvije godine na dvije godine.
Ne znam zašto.
A onda sam se preselio u St. Albans s maćehom i tatom.
Nisam poznavao mamu.
Moj otac nikad nije govorio o njoj.
Zamišljao sam tko bi ona mogla biti i čime se bavi.
No nisam volio razmišljati o tome
jer je veoma bolno ne poznavati svoju majku.
Nemaš svoju mamu.
Nemaš mamu.
Graham nije znao tko mu je mama.
Nešto je nedostajalo u njegovu životu.
Dio slagalice nije objašnjen, nije postojao.
Mislim da je zaista žudio za ljubavi i tom vrstom povezanosti s obitelji.
Jednog smo dana čistili potkrovlje i pronašli rodni list.
Dotad ga nisam ni pitala tko mu je biološka majka.
Imam kopiju svog rodnog lista.
Rođen 26. studenoga 1974.
u britanskoj vojnoj bolnici u Münsteru, u Zapadnoj Njemačkoj.
Moj je otac bio saper pri inženjeriji, rođen u King's Lynnu,
a majka je ovdje navedena kao Haton Hornigold, rođena Mahamud,
što sugerira muslimansko porijeklo.
Pomislili smo: „Saznajmo tko je ta žena.”
Počeli smo je istraživati
i tražiti ime koje je bilo na dokumentu.
Procijenili smo da je u kasnim 70-ima ili ranim 80-ima.
No nismo mogli pronaći ništa o njoj. Kao da nije postojala.
Odustali smo nakon nekoliko mjeseci i nismo više o tome razmišljali.
Tjedan poslije otkrili smo da očekujemo bebu.
Pomislili smo: „Napokon!” Heather je bila oduševljena.
PEČENJE U DVOJE
Oboje smo bili veoma sretni.
STIŽE U RUJNU 2020.
Skrasili smo se i čekali su nas novi počeci. Bili smo veoma uzbuđeni.
No tjedan poslije toga pojavila su se prva izvješća o koronavirusu.
Bili smo sretni što čekamo dijete,
no svijet se u tom trenutku veoma brzo mijenjao.
Došlo je zatvaranje.
Nismo mogli ništa, pa smo radili samo na svojim hobijima.
Bilo je sjajno jer smo mogli kvalitetno provoditi vrijeme zajedno,
igrati se u kuhinji, razvijati recepte
i samo kuhati, jesti, hraniti jedno drugo i brinuti se jedno za drugo.
Heather, pogledaj me! Heather!
Najbolje razdoblje naše veze.
To je zaista istina.
Fotografiraj nas odozgo, Kev. Više.
Tako izgledam mršavije.
A onda smo odjednom primili e-poruku.
Jasno se toga sjećam.
Bio sam ispred i mobitel mi je zavibrirao.
Pogledao sam je i pomislio: „Je li ovo moguće?”
Graham je došao do mene pomalo zbunjen i rekao: „Pogledaj e-poruku.
Neka žena tvrdi da mi je mama. Misliš li da je to istina?”
„Bok, Grahame. Ne znam hoćeš li ovo primiti
jer sam pokušavala naći tvoj kontakt i došla sam do ove adrese.”
„Zovem se Dionne, a staro mi je ime Theresa.”
„Graham je rođen u Njemačkoj prije nego što mi ga odveli u Englesku.”
Nije mnogo ljudi znalo da sam rođen u Njemačkoj.
„Ako išta od ovoga ima smisla i ako si Graham kojeg tražim,
voljela bih da mi se javiš.
Ako nisi, ispričavam se. Lijep pozdrav, Dionne.”
Da.
Ostaneš zatečen.
Bože dragi.
Da.
Napisao sam: „Je li ovo istina?
Nije riječ o šali ili prevari?”
Našla si moje ime na internetu? Dobro onda.
Da vidimo što još znaš.
Sljedećih nekoliko tjedana poslao sam joj niz pitanja.
„Koje mi je srednje ime?” Jer ga nemam.
NOVA PORUKA
NISAM DALA GRAHAMU KRSNO IME. MOŽDA JE NETKO DRUGI?
Odgovori koje smo dobili bili su točni.
KAD JE GRAHAM ROĐEN?
NOVA PORUKA
ROĐEN JE U STUDENOM 1974.
Graham je odgovorio i zatražio još detalja.
I opet je dobio točne odgovore.
KOJE JE MAJČINO IME NA RODNOM LISTU?
Odlučio sam da moram znati tko je to i tko sam ja.
To je prvo što ću učiniti.
Voljela bih da nikad nismo dobili tu e-poruku.
Bio je to početak nečega za što ne bismo mogli ni pomisliti da će se dogoditi.
Dionne je odsjedala u hotelu u Liverpoolu
i pozvala nas je k sebi na nekoliko dana da je upoznamo.
Rekla je da je pripremila hotelsku sobu i da će sve organizirati.
Nismo znali što očekivati.
Bili smo nervozni i uzbuđeni te razmišljali kako će sve to ispasti.
Kako sam se približavao hotelu, pojavila se i tjeskoba.
Nadaš se da je ta osoba upravo onakva kakvom si je zamišljao.
Mislim da je pomalo skrivao osjećaje.
A kad smo došli u Liverpool, sve je odjednom postalo stvarno.
Bok, dušo.
Kad sam je prvi put upoznao, osjećao sam...
ne želim biti plačljivac,
ali osjećao sam se kao nečije dijete.
Ako to ima smisla.
Samo to zamislite.
Nisi upoznao majku 45 godina.
Kao dijete, nikada nisi osjećao povezanost majke i djeteta.
No ona se odmah pojavi
u trenutku kad se prvi put vidite.
Prvi put nekoga uhvatiš za ruku i odmah pomisliš: „Ovo je moja mama.”
To je... Ne mogu to objasniti.
Kao kad prvi put doživite kontakt s majkom kad se rodite
i povezanost se razvije tijekom života. Zamislite tu snagu.
I dogodi se odjednom.
To je ta veza. Tako sam se osjećao.
I odmah sam bio uvjeren. Mislio sam: „Čovječe, ovo je moja mama.”
Bili su tako uzbuđeni kad su se upoznali i izgledali su slično.
Imali su istu gestikulaciju.
Odmah su se povezali.
Dionne je bila veoma srdačna prema meni
i odmah je rekla:
„Ja sam ti punica i tu sam za tebe.
Uzbuđena sam što mi dolazi unuče.”
- Ovdje mu je guza. - Da.
A glava je ovdje.
„Ne mogu vjerovati da sam pronašla sina i da ću dobiti unuče.”
Zašto me fotografiraš?
Snima video.
- Nasmiješi se, mama. - Da, dušo.
Nasmiješi se.
Sljedećeg se jutra Graham probudio s osjećajem...
olakšanja.
Pronašao je svoju mamu i sve je sjajno.
Bilo je mnogo uzbuđenja, ali i tuge.
Dionne je natuknula da joj je Graham nasilno oduzet
i da nije mogla na to utjecati.
Tad su bili u Njemačkoj i ona nije znala gdje je odveden.
Tvrdila je da joj je Graham zapravo otet.
Te je večeri Dionne unajmila privatnu sobu.
Htjela je nasamo razgovarati s Grahamom.
- Jesi li dobro? - Da.
Kad sam se prvi put sastao s Dionne u Liverpoolu,
pokušavao sam se nositi s činjenicom
da stoji preda mnom nakon 45 godina.
A onda sam morao prihvatiti i to što mi je rekla
da ima još šest mjeseci života.
Ostalo joj je šest mjeseci jer je imala tumor na mozgu i rak koštane srži.
Imam malo vremena.
Samo se želim smiješiti s tobom.
To je sve.
Mnogo te volim i uvijek ću te voljeti.
Veoma sam sretna što te vidim.
Dat ću sve od sebe da te zadržim.
Dali su joj nekoliko mjeseci jer je rak bio u posljednjem stadiju.
To ju je potaknulo na potragu za Grahamom.
Bio je to pravi emocionalni vrtuljak za njega.
„Našao sam mamu, no ona će mi uskoro ponovno biti oduzeta,
pa moramo provesti sve vrijeme koje joj je preostalo zajedno.
Ovo mi je jedina prilika da je upoznam.”
Svi su mi se osjećaji pomiješali.
Pokušavao sam se nositi sa srećom, s ogromnom ljubavi
i osjećajima iz djetinjstva,
no u isto sam vrijeme znao da ću je ponovno izgubiti.
I to veoma brzo.
Želja joj je bila doći na more.
Htjela je vidjeti more posljednji put.
Pa sam je...
uveo u auto i dovezli smo se do mora.
Sve je bilo veoma tužno jer je govorila:
„Ovo mi je možda posljednji put, ali prvi put idemo zajedno.”
Bila je to i prilika za upoznavanje jer mi je mnogo govorila o sebi.
Moja je mama živjela u Singapuru.
Rekla mi je da ima poslove diljem svijeta.
Farme marakuje, manga...
Rekla je da ima mnogo takvih poslova.
Palmino ulje u Indoneziji i Maleziji.
I razgovarala je sa suradnicima diljem svijeta
jer je govorila 18 jezika.
Da.
Osamnaest.
Ludilo.
Netko bi je nazvao s farme voća usred neke džungle.
„Čujemo se poslije.
Dobro?”
Ali svi su razgovarali s njom kao da je i njima mama.
Tako su je zvali. Pitao sam zašto je zovu mama.
I rekla je da je davala novac seljanima
da bi se mogli prehraniti, pa su zasadili polja.
Pokazala nam je snimke kako ona i njezini kolege
daju pakete i hranu siromašnima.
Ima taj poduzetnički duh,
ali uz to je i humanitarka. Sjajna je.
Za Grahama je to bio put spoznaje.
Rađala se ljubav između njih dvoje
i povezanost im je brzo postajala sve snažnija.
Predložila je da nas dođe posjetiti u London na nekoliko tjedana.
Odlučila je odsjesti u hotelu.
I...
na moje iznenađenje,
odabrala je hotel s pet zvjezdica uz rijeku.
Svaki je dan naručivala najbolje šampanjce i kavijar.
Sve joj je dolazilo na stol.
VEČERA PIĆE IZ MINI BARA
Činilo se da joj je ugodno u tom okruženju.
Spreman?
Išla je iz jednog hotela s pet zvjezdica u drugi.
Mnogo je trošila.
Ljudi su je znali. „Već je odsjedala ovdje.
Među najboljim nam je klijentima.”
Pomislili smo kako je ta žena očito veoma bogata.
Mama mi je rekla da ima dva izvora prihoda.
Jedan je izvor njezino poduzetništvo.
A drugi...
Rekla mi je
da je
izvanbračno dijete
bivšeg sultana Bruneja.
Njezina obitelj iz Bruneja i bivši sultan dali su joj novac.
Ta je obitelj nevjerojatno bogata.
To je bilo nevjerojatno. Tko bi u to povjerovao?
Ali ono što mi je zaista otvorilo oči, i ovo je zaista ludost,
bio je dolazak u Dorchester.
To je vrhunski hotel s pet zvjezdica u ulici Park Lane.
Svi su je znali.
Od vratara, recepcionara, conciergea...
Dali su joj stol točno na sredini restorana
na cijelo popodne i donijeli nekoliko boca šampanjca.
I pomislio sam:
„Uslužuju li je ovako zato što znaju tko je ona?”
Hotel je u vlasništvu brunejske kraljevske obitelji.
Bio sam šokiran.
I mislio sam: „Ajme, ovo je moja mama.”
Dionne je Grahamu počela stalno kupovati poklone.
ŠAL OD KAŠMIRA VESTA
Odijela krojena po mjeri, torbe, dizajnersku odjeću...
UKUPNO
Nikad nisam imao pošten auto.
No kad sam upoznao mamu...
„Sine, nisam te vidjela 45 godina.
Nikad od mene nisi dobio poklon i sad ću ti nešto kupiti.
Izbrisat ću 45 godina boli.”
Točno je to rekla.
„Idemo ti kupiti auto.”
Zatvorite to.
Naravno.
Razgovarao sam sa šefom prodaje u Rolls-Royceu.
Odvukao sam ga sa strane i pitao: „Znate li ovu ženu?”
A on je rekao: „Da, kupila je od mene dva Phantoma.”
Nakon toga prolazili smo pored Land Rovera.
I pozvala me.
„Sine, koji ti se sviđa?”
„Ovaj je lijep, mama.”
I odvezao sam se u novom Land Roveru s mamom koje nije bilo 45 godina.
Bila je presretna što je sinu kupila poklon.
A ja...
„Ovo je nevjerojatno.”
No mislila je da i Heather treba auto
da se ne osjeća izostavljeno što sam ga ja dobio.
Evo tvog auta.
Što kažeš?
Hvala, mama!
Nevjerojatan je.
Odvezli smo se i oboje smo razmišljali kako je to ludost.
BOLNICA DARENT VALLEY
Dva mjeseca nakon prvog sastanka Heather je išla rađati.
Čekali smo sina.
Pobrinuo sam se da ima torbu i da je sve spremno.
GLAVNI ULAZ
Čeka te trenutak koji će ti promijeniti život.
Porod je bio težak i dugo je trajao.
Bojao sam se za nju
jer je bilo stresno i veoma traumatično.
Nakon poroda bila sam na transfuziji pet sati.
To je bilo...
Bilo je teško.
No onda dobiješ taj smotuljak sreće.
I pomisliš: „Ovo je najbolja slastica koju smo napravili.”
Čim dobiješ dijete, promijeni ti se shvaćanje ljubavi.
Obuzme te golem osjećaj odgovornosti da voliš to dijete i da ga zaštitiš.
Da budeš sve što mu treba.
Bilo je sjajno.
Sve što možeš poželjeti.
No čim sam spustio sina,
dobio sam poruku od mame.
Rekla je da ima krvi u urinu.
Čitali smo o tome i to je bio simptom njezine bolesti.
Pomislio sam: „Bože, sad se moram nositi i s ovim.”
Ne želim biti ovakva, sine.
Samo želim mir.
Bojim se.
Imali smo novorođenog sina i moja je partnerica
očajnički trebala moju prisutnost.
A imam i 85-godišnju ženu oboljelu od raka.
Nisam je mogao ostaviti u hotelskoj sobi.
Bila je sama ondje.
A ne mogu ostaviti ni Heather i novorođenče.
I pomislio sam kako bi bilo lakše da su obje u istoj kući,
pa bih barem mogao pokušati pomoći objema, no to nije idealno rješenje.
Razumijete? Nije baš sjajno.
Pa sam otišao po nju.
- Hoće li beba plakati večeras, mama? - Nikako.
A ako bude?
Ja ću ga čuvati.
Od danas ću ja držati bebu.
Ja ću se brinuti za njega.
Nikada neće plakati, vidjet ćeš.
DJEČAK
Mama je bila veoma uzbuđena
što je dobila priliku
držati svog unuka.
Ostalo joj je samo šest mjeseci života.
Ma više ni toliko.
Nakon što sam rodila
Dionne je promijenila svoje ponašanje prema meni.
Bok, Heather.
Znaš što?
Ti si veoma tvrdoglava žena.
Dala si mi 20 minuta da vidim unuka.
Odneseš ga gore i nikad ga ne dovodiš.
Oduzet mi je taj osjećaj sreće koji imaju novopečene majke
jer je Dionne bila ondje.
Osjećala sam da mi nije dopušteno slaviti majčinstvo.
Nešto nije u redu?
Sviđa ti se baka? Da.
Imaš majku Azijatkinju koja ti govori kako se brinuti za vlastito dijete.
A imaš i umornu majku bez dlake na jeziku
koja, s pravom, govori: „Čekaj, ovo je moja kuća, moj dom.
To je moj sin i brinut ću se o njemu kako ja želim.”
A ja sam mislio:
„Ovo ne funkcionira.”
„Gladan sam, tata.”
Dva mjeseca nakon rođenja sina,
Dionne i Graham počeli su razgovarati o putu u Švicarsku
kako bi došla do novca kojem je imala pristup
i dala ga Grahamu.
Imala je bogatstvo i željela je da ga mi naslijedimo.
Plan nam je bio otići u Zürich i potpisati dokumente
koji bi to i ostvarili.
Dionne mu je rekla da ih ondje čekaju odvjetnici i bankari.
Sve je bilo dogovoreno i samo su trebali otići.
I potpisati papire.
I onda bi sve bilo riješeno.
Iskreno, mislila sam: „Idite u Švicarsku.
Dajte mi mir i tišinu na četiri dana. Malo se maknite iz mog prostora.”
Majka me pokušavala pripremiti za ono što dolazi.
Trebao sam preuzeti njezine poslove nakon njezine smrti.
Zürich je grad koji živi od novca i koji poštuje novac.
Novac shvaća ozbiljno.
Ako uskoro umrem...
bit ćeš multimilijunaš.
To je sve što ću ti reći.
Sve ću prebaciti na tvoje ime.
Rekla mi je da imam ogromno bogatstvo.
I da moram otvoriti račun u švicarskoj banci.
Morao sam potpisati neke dokumente u banci u Zürichu.
I moram upoznati odvjetnike za kapitalna ulaganja
i predstavnike velikih banaka.
Stigli smo i smjestili se u hotel s pet zvjezdica.
Bio je otmjen i imao restoran s dvije Michelinove zvjezdice.
Bio je veoma skup.
Veoma skup.
Bok, dušo.
Nazovi me, molim te.
U Švicarskoj sam.
Mama je cijelo vrijeme razgovarala sa švicarskim bankarom.
Nisam čuo razgovore koje su vodili o novcu.
No rekla mi je da moramo imati 20 milijuna
da bismo otvorili račun u toj švicarskoj banci.
Jedan-nula-nula.
To je 100 %.
Nazvao sam prijatelja koji je bio u Zürichu.
Rekao sam mu da sam u gradu i pozvao ga na piće.
Odmah sam pristao.
„I upoznat ćeš moju majku.”
„Super, može. Reci kad i stižem.”
Upoznao sam Grahama prije mnogo godina.
Radili smo zajedno.
Počeo sam učiti od majstora slastica.
Bio je jedan od najpopularnijih chefova u Londonu.
Postali smo veoma dobri prijatelji.
Bili smo bliski.
Odsjedali su u jednom od najskupljih hotela u Zürichu.
Sjeo sam i rekao mi je: „Ovo je moja mama, Dionne.”
Bio je poput malog djeteta.
Nikad ga nisam vidio takvoga.
Bio je sretan kao beba.
Kao da je iznova rođen.
Sretan rođendan
Moj dragi sine
Sretan rođendan
Ti
Poljubac!
Mama?
Mama će te nahraniti.
- Ne. - Da.
O ne, to je sladunjavo.
Konačno smo u hotelu organizirali sastanak s bankarom da razgovaramo o zakladi.
Bankar nije bio bilo tko.
Bio je na visokoj poziciji u toj banci.
Dva ili tri dana poslije pozvani smo na sastanak s čelnikom banke,
a banka je bila zatvorena.
Išao sam potpisati papire i saznati nešto o nasljedstvu
i o tome što će biti potrebno ako mama umre.
Graham me nazvao. „U banci smo. To se događa. Dođi ovamo brzo.
Moraš biti ovdje za deset minuta.”
Osjećao sam se...
veoma čudno jer je sve bilo tiho.
Pozvani smo u privatne sobe iznad banke.
Prošli smo osiguranje i otišli gore.
I došli smo do ureda.
Ta soba...
Nema mnogo ljudi priliku ući u nju.
A Graham me gledao i rekao: „Što je ovo, stari?
Ovo se zaista događa.”
Razmišljao sam koliko moraš biti bogat
da bi se sastao s privatnim bankarom
koji je otvorio globalno sjedište banke u Zürichu
izvan radnog vremena i odveo te u privatne prostorije iznad banke.
Nitko ne zna koliko novca ima.
Mamin financijski plan bio je veoma složen
i shvatio sam da će to potrajati.
Na tom sastanku ništa nismo potpisali.
Njezini su poslovi bili posvuda.
Morali su popisati njezinu imovinu diljem svijeta.
Govorili su o stotinama milijuna.
Sjajan ples, mama.
Vratili smo se u hotel i popili čašu, dvije.
Bio sam šokiran.
Prijatelj i ja gledali smo se i mislili: „Što se događa?”
Sjećam se da sam pomislio:
„Čovječe, život će ti se promijeniti.
Odjednom ćeš imati hrpu novca.”
Dobio sam na lutriji.
Graham je počeo govoriti o velikim svotama novca
koje će promijeniti ne samo njegov život i naše živote,
nego da će to biti generacijsko bogatstvo.
Kao otac, bilo je nevjerojatno pomisliti da se moja obitelj ne mora brinuti.
Ne moraš se brinuti o novcu?
Tko to ne bi pomislio?
I možeš pomoći drugima i pomoći očuvati naš planet.
Možeš se riješiti njezine proizvodnje palminog ulja i uvesti čistu energiju.
Jer sad imaš novca za to.
To je ludost, jebote.
Oprostite na izrazu.
Bila sam u Londonu, a Graham u Švicarskoj.
I jednog sam dana pregledavala naše račune
i primijetila veliku svotu novca prenesenu na Grahamovo ime.
PRIJENOS SREDSTAVA GRAHAMU HORNIGOLDU
Pitala sam Grahama za to
i rekao mi je da taj novac za Dionne.
Trebala je novac jer nije mogla podići svoj zbog pandemije.
Tijekom ručka u jednom londonskom hotelu
mama se približila i pitala mogu li platiti račun
jer je imala problema s prijenosom novca zbog pandemije.
Tražila je da platimo račun za hotel. Tisuću funti pa 2000.
Pet, deset... Ma nema problema.
Sve će se to vratiti.
Platio sam 20 do 25 tisuća funti.
Bilo je neočekivano i nismo baš bili u sjajnoj situaciji,
no htio sam pomoći mami.
Nisam je vidio 45 godina i bila je na samrti.
Bila sam u šoku
jer je Dionne to predstavljala kao da ona sve plaća.
Graham mi je rekao da se ne brinem.
„Sve će se to vratiti. Ne brini se. Vratit će se deseterostruko.”
Zapisat ću koliko sam posudila od tebe.
I vratit ću ti to.
Neće se ponoviti.
Posuđujem novac od tebe jer si moja krv.
Mnogo te volim.
Putovanje u Švicarsku...
najprije je trebalo trajati četiri dana.
Nakon četiri dana
Graham mi je rekao da papirologija nije spremna
i da mora ostati još nekoliko dana.
Rekla sam: „Dobro, ostani.”
Sjećam se da smo bili na veoma skupim večerama.
Zaista veoma skupima.
Jeli smo kavijar.
Jeli smo veoma skupu hranu svakog dana
i pili vina od 350 ili 400 dolara.
Kao vodu.
„Donesite još jednu.”
Počela mi je govoriti: „Sad si dio moje obitelji.
Ako ti je moj sin
najbolji prijatelj,
dio si moje obitelji.
Moj si unuk.”
I počela me tako zvati.
Pa sam je ja zvao „baka”.
Rekla je Grahamu:
„Sine, koliko da novca dam tvom prijatelju?”
A Graham ju je pogledao i rekao: „Ne znam, 3,5? Četiri?”
„Tri i pol čega?”
„Milijuna, prijatelju.”
„A sutra ćemo razgledati kuće za tebe.
Kupit ću ti kuću.”
Otišao sam iz hotela pripit
i mislio da će mi se život promijeniti nakon te noći.
Razgledali smo nekoliko veoma skupih kuća.
Bilo je uzbudljivo, ali nisam sebe vidio u tim kućama.
To je previše za mene.
Rekao sam joj:
„Kako ću održavati ovu ogromnu, skupu kuću?
Nemam novca za to.
Cijenim pomoć, ali ne mogu to prihvatiti.”
Rekla je: „Neću ti dati 3,5, nego sedam milijuna.”
Ali objašnjavala mi je da joj novac za kuću nije ovdje.
Čekala je da novac dođe odnekud iz Azije
u Švicarsku
da bi platila kuću.
Morali smo malo pričekati.
Ako ne možeš danas, možeš sutra. Moraš se potruditi.
No onda se nešto dogodilo.
Graham je otišao do zahoda, a ja sam ostao sâm s njom za stolom.
I rekla je:
„Uvijek pomažem ljudima.
No da bih ti pomogla, moraš mi nešto dati.
Trebam nešto od tebe.”
Pitao sam se: „O čemu ona govori?”
„Trebam novac od tebe.
Ali nemoj ništa reći Grahamu.
Ovo je između nas dvoje.”
I, naravno, rekao sam joj:
„Nemam novca da vam dam.
Normalna sam osoba i vodim normalan život. Nisam bogat...
Žao mi je, ali ne mogu vam ništa dati.”
To mi je bio...
znak za uzbunu.
I počeo sam misliti da tu...
nešto smrdi.
„Najprije moram razmisliti.” Kad ćeš razmisliti?
Kad posijediš kao ja?
Tad je prekasno, zar ne?
Da.
Nisam ništa rekao Grahamu
jer je bila riječ o njegovoj majci i bio je veoma sretan.
Da sam rekao nešto negativno o njoj,
upropastio bih odnos s Grahamom.
Majka mu je umirala.
I željela je biti s njim.
A Grahamu je to bilo najvažnije.
Tih se nekoliko dana
pretvorilo u sve više dana.
Bila sam sama u kući.
Nisam imala podršku obitelji, dobila sam prvo dijete.
Išla sam zamoliti susjedu da mi kupi mlijeko i namirnice.
Bio sam otac i htio sam biti s obitelji.
No nisam potpisao nikakve dokumente,
a to je bio razlog mog dolaska.
Mama je i dalje išla na sastanke s bankarom i odvjetnikom.
I nagovarala me da ostanem.
Pa sam pomislio:
„Ne mogu je ostaviti i vratiti se jer je uskoro više neće biti.”
Mislim da sam išao u hotel svaka dva dana.
Pokušavao sam saznati što se događa.
Nismo ondje bili samo Graham, Dionne i ja.
Upoznao sam mnogo ljudi u hotelu.
Najprije je nisam vidio, nego čuo.
Čuo sam glas koji je doviknuo: „Mladiću!”
Okrenuo sam se i vidio gospođu
koja je stalno gledala u moju partnericu jer je Kineskinja.
Prvo pitanje koje mi je postavila bilo je:
„Čime se baviš?”
Bila sam šokirana jer me 80-godišnja žena
pitala čime se bavim.
Rekao sam: „Ja sam filmaš.”
Samo sam čovjek kojeg zanima život.
Zato smo bili u Zürichu.
Tražili smo ulagače za naš startup.
Zamislite mali Amazon.
To je platforma za prodaju luksuznih proizvoda.
Činila se zainteresiranom.
Htjela je da razgovaramo s njezinim odvjetnikom.
Njezin odvjetnik iz veoma dobre tvrtke dolazio je svaki dan.
Kao i njezin bankar iz velike švicarske banke.
Činilo se da je veoma bogata.
I htjela je da to znate.
Rekla je da je izvanbračno dijete sultana Bruneja.
Čuo sam i luđe priče, to mi nije bilo čudno.
Odvjetnik je provjerio ugovor.
I ona je potpisala dokumente.
Evo ugovora.
Ona je zapravo kupila 20 % udjela naše tvrtke.
Platila je 2,5 milijuna franaka za 20 % tvrtke.
I onda je rekla: „Eto, imate ulagača.”
Bila je veoma zanimljiva.
Šarmantna.
Duhovita.
Bilo je zabavno.
I zvala je moju partnericu unukom.
To je za nas postalo i privatno putovanje.
A onda je rekla: „Unuče...”
Tako je mene zvala.
„Možeš li mi dati 2000 eura?”
Imala je problema s prijenosom novca
zbog pandemije i različitih računa.
Rekao sam da nema problema.
Vrati to. Evo.
- Hvala vam. - Reci gospođi...
Trebala je biti naša ulagačica.
U azijskim kulturama
postoji tradicija darivanja.
Kad nešto primiš, imaš obvezu da i ti nešto pokloniš.
Samo je rekla: „Idemo u kupovinu.”
Kupili smo joj tople čizme.
Kape.
Torbice.
Haljine.
Isprobavala je kaput.
Mislim da je bio 8000.
A ona je rekla: „Jao, kako mi se sviđa.”
I platio sam ga.
Kupovali smo joj šampanjce. Mnogo boca.
Mislim da je račun samo za šampanjce bio 10 000.
Rekla je: „Nemojte reći Grahamu.”
Nisam ništa smio reći Grahamu jer nije htjela da njezin sin zna
da njegova bogata mama koju je tek nedavno pronašao
ima problema s novcem u tom trenutku.
Obećao sam joj da neću ništa reći Grahamu.
Počela sam se sve više brinuti o tome što se ondje događa.
Ugovori i novac koji je Dionne spominjala...
Ništa se zapravo nije događalo.
O svemu se samo govorilo.
I što sam je više preispitivala,
Dionne me se sve više
pokušavala riješiti i izgurati me iz njegova života.
Bok, Heather.
Ne želim razgovarati s tobom
jer si me uzrujala na mnogo načina.
Sve ću zapamtiti.
Potrebno mi je samo poštovanje.
Razgovarala je sa mnom odrješitim tonom
kakav dotad nisam doživjela.
Grahamu je pokazivala osobnost koja je samo željela dobru zabavu.
No postojala je i ta mračna podla strana
koja je izlazila u razgovoru sa mnom.
A Graham to nije vidio.
Ako odem gore, a ti padneš, udariš glavom i više se ne probudiš,
u nevolji sam.
Počeo sam se veoma brinuti
jer je ponekad samo ležala na sofi i nije se micala.
Bila je ispijena i blijeda.
Kao da je život isisan iz nje.
Pitao sam je: „Jesi li dobro? Idemo k liječniku.
Kakve lijekove trebaš?”
Imala je veliku torbu punu lijekova.
Molim Boga da večeras uzme moj život.
Bolje mi je da umrem.
Rekla je: „Znaš što? Dosta mi je. Završimo s ovim odmah.”
I otišla je na balkon, a ja sam je morao fizički odvući odande.
To je bilo u 1 ili 2 ujutro i ostatak večeri proveo sam u tjeskobi.
„Hoću li se jednom vratiti i pronaći je mrtvu?
Hoće li nešto učiniti usred noći?”
Mnogo te volim.
Zapamti to.
Kako se Božić sve više bližio,
Graham mi je rekao
da mu je zapravo zabranila da se vrati kući.
To nam je bio prvi Božić s tromjesečnim sinom
i bilo mi je veoma važno da i Graham bude prisutan.
Moram se vratiti za Božić.
Morao sam se svađati s njom da bih se mogao vratiti.
Obećao sam Heather da ću doći.
Graham se vratio navečer na Badnjak.
Nazvao me tog jutra i rekao da dolazi kući.
Osjetila sam veliko olakšanje.
Te večeri kad sam otišao, primio sam hrpu poruka.
Slala je fotografije na kojima je shrvana
jer ju je sin ostavio.
I bila je sva u suzama.
No ja sam se tad vratio
i bio sam presretan što vidim sina i Heather.
Toliko je narastao u ta dva mjeseca.
Napravio sam božićni ručak.
Mislio sam da nam je bilo baš lijepo.
Da smo uživali u Božiću zajedno.
Taj je Božić bio najgori u mom životu
jer smo se posvađali
oko Dionne u četiri ujutro.
Govorila sam Grahamu: „Ovo nije u redu.
Nestao si na dva mjeseca.
I došao si u posljednji čas kao da ništa nije bilo.”
Heather je govorila da nas pokušava razdvojiti.
I rekao sam joj da je luda.
Morala sam im
dopustiti da se vole.
Nedostaje ti mama?
Super.
Graham i ja željeli smo otići na Novi Zeland
upoznati našeg sina s mojim roditeljima i obitelji.
Pokušavala sam nam rezervirati karte...
a Dionne je pokušavala uvjeriti Grahama da ne može ići
jer će ona za to vrijeme umrijeti.
Stalno posjećujem liječnike.
Bila sam u bolnici.
Bolesna sam.
Sad jedva hodam.
Gdje je moj sin?
Trebali smo na Novi Zeland krajem siječnja na šest tjedana,
a to je bilo točno šest mjeseci nakon što mi je mama rekla za dijagnozu.
Vrijeme joj je zapravo isteklo.
I naglasila je da su joj liječnici rekli da ima još koji tjedan.
Ja sam bolesna žena.
I stara sam.
Samo želim iskoristiti vrijeme s tobom.
Graham je bio veoma uzrujan.
Preplavili su ga osjećaji
jer je bio uvjeren da će ona umrijeti.
To je moralna dilema.
Učini ono što je ispravno i budi uz svoju partnericu i dijete
ili učini ono što je ispravno i budi uz svoju mamu
kako bi s njom proveo posljednje dane nakon 45 godina razdvojenosti.
Što odlučiti?
Što?
Ako umrem u hotelu, ionako nitko neće znati.
Nitko neće znati.
Nije htio propustiti njezine posljednje dane.
Stoga je odlučio da neće ići na Novi Zeland.
Jesam li mogao otići na Novi Zeland i riskirati da se neću vratiti na vrijeme
da se pozdravim s majkom?
Bila sam posve
izbezumljena...
Morala sam otići odande, trebalo mi je prostora i...
Morala sam vidjeti svoju obitelj i biti okružena ljudima koji me vole.
Dobro jutro, dušo.
Dobro sam, znam čiji je to glas.
Vratio sam se s kratkog putovanja s Junyan,
a onda se odjednom pojavio taj tip.
Kinez, Peng.
Rekla je: „Unuče, unuko, moram razgovarati o poslu s Pengom.”
Ja sam Peng.
Dolazim iz Kine,
no već godinama živim u Njemačkoj.
Peng je imao poslovnu suradnicu koja ga je povezala s Dionne.
Dionne je trebala uložiti u njezin posao.
Trebala je dati mojoj suradnici 60 milijuna
kao investiciju za proširenje posla.
Ali u kulturi jugoistočne Azije ne možeš samo uzimati.
Peng je bio posrednik za medicinsku tvrtku
specijaliziranu za liječenje raka.
On bi joj pomogao s liječenjem i dobio sredstva za tvrtku.
Moja je poslovna suradnica besplatno ponudila Dionne
najsuvremenije liječenje raka dostupno samo u Švicarskoj.
Liječenje je trebalo biti posve besplatno.
Bolujem od neizlječivog raka.
Mogla bih umrijeti za mjesec, možda za dva...
Tko to zna? Samo Bog zna.
Dionne je rekla: „Ne želim liječenje. Umirem, nema smisla.
No mogli biste mi dati nešto novca.”
Govorila je o tome kako će podijeliti taj novac potrebitima
i da će taj novac zapravo nekomu dobro doći.
Ukupno smo joj dali 50 000 dolara.
Htjela je isporuku u gotovini.
Hvala ti, dušo.
Vratila se u Ujedinjeno Kraljevstvo i unajmila stan na rijeci.
Imala je pogled na Tower Bridge.
Kad se vratila u London, mama je sve plaćala.
Svaki je dan razgovarala s bankarom i odvjetnikom
kako bi obavila sve što mora.
- Kako se ovdje snima? - Samo prati to.
- To je sve? - Da.
Dobro, idemo.
Dok smo živjeli u tom stanu, pozvao sam nekoliko prijatelja.
Prijatelje iz djetinjstva.
Rijeka Temza.
Tower of London.
Pogledajte ovamo.
Predivan stan.
Hvala, dušo!
Obožavam te.
Vrlo...
Dionne je bila veoma zabavna.
Bila je otvorena i šarmantna.
Imala je slične osobine kao i Graham.
Bila je topla i imala veliki osmijeh.
Upoznao sam Grahama kad sam bio tinejdžer, s 14 ili 15 godina.
Uhvaćen je!
Uživao je u izlascima zato što mu kod kuće nije bilo dobro.
Nisam mu upoznao tatu, no znao sam da je mnogo pio.
Imao je teško djetinjstvo.
Tata ga je zlostavljao.
Želio je postati kuhar kako bi se izvukao iz tog okruženja.
Kad si kuhar, imaš krov nad glavom.
Toplo je i imaš pristup hrani.
Moje je djetinjstvo bilo pomalo problematično.
Jedan je član obitelji bio alkoholičar
i još nosim ožiljke iz tog razdoblja.
Ovdje.
Imao sam sedam, ispala mi je šalica i dobio sam nogom u glavu.
Moj otac
nije bio dobar čovjek.
Ne razmišljam o njemu.
Naš je posljednji susret bio kad sam imao 18 i srušio ga na tlo.
To pokazuje što mislim o njemu.
Mislim da je Graham u sebi nosio mnogo neriješenih trauma.
Ja sam osoba koja odmah zavoli druge.
Previše sam otvoren.
Pokušavao je nadoknaditi sva traumatična iskustva koja je proživio.
Pao je u tu zamku
jer je želio majčinsku ljubav i činio je sve da mu ona bude uzvraćena.
Dok sam bila na Novom Zelandu, postalo je očito
da je situacija mnogo gora nego što sam mislila.
Saznala sam da je otvorio
druge kreditne kartice na svoje ime
jer je njegova majka to tražila.
I nagomilao je dugove
za koje nisam znala.
U tom sam trenutku shvatila da je Graham potpuno izmanipuliran.
Kad sam bio u Zürichu prije Božića,
odsjedali smo u hotelu s pet zvjezdica.
Kad su joj pokazali račun, skoro sam pao sa stolca
jer je iznos bio 25 ili 30 tisuća funti i bio sam šokiran.
A ona je rekla: „Imam problema s prijenosom novca, no dobit ću ga.”
Pristao sam, no onda je nastavila tražiti i rekao sam da joj mogu nešto posuditi.
U Zürichu sam potrošio 15 do 20 000.
U Londonu sam na hotelske račune potrošio 20 000.
Kad se vratila u London,
dao sam joj još 10 ili 15 tisuća za zabavu i njezine račune.
S kreditnih sam kartica potrošio 25 tisuća.
U tom sam trenutku izgubio oko 80 do 100 tisuća funti.
Sljedeći sam mjesec
vidjela
dvije velike isplate s Grahamova i mog zajedničkog računa
za rate za aute.
Suočila sam se s Grahamom.
Pitala sam ga o čemu je riječ.
„Zašto mi otplaćujemo rate za aute kad si mi rekao da su kupljeni i plaćeni?”
Dionne je te aute predstavila kao poklon.
I to je očito posve zavaralo Grahama.
„Kupit ću ti poklon i izbrisati 45 godina boli.”
Točno je to rekla.
Zašto joj ne bih vjerovao?
Da ja tek ulazim u obitelj, ne bih nekomu odmah dao novac
u slučaju da ispadne kreten.
Ona je platila polog za ugovor.
Bio je na moje ime, no ona je trebala plaćati,
I to je i činila, plaćala ga je.
UKUPAN IZNOS
Ona ga je plaćala.
Nisam ga ja plaćao, nego ona.
No onda je odjednom prestala plaćati aute.
Shvatila sam da auti nisu kupljeni
i da postoji ugovor u kojem piše da je on odgovoran za njih.
IZNOS RATE
IZNOS ZA OTPLATU
UKUPAN IZNOS
Što misliš za koliko?
Sigurno za više od...
180 tisuća.
Gotovo 300 000 funti duga.
Jebeno sam ljuta.
Bila sam veoma
uplašena.
Počela sam se bojati toga tko je ta žena,
koliko je snažno povezana s mojim partnerom
i koliko kontrole ima nad njim.
Mislim da sam
počela shvaćati da smo na putu prema katastrofi
i da moram spasiti Grahama.
Bok, kako si?
Situacija je s njegovom mamom užasna.
To je potpuna ludost.
No on je sad na posve drugom planetu.
Shvatila sam da ga ne mogu sama spasiti.
I mislila sam
da će mi Juan pružiti podršku i da možda vidi isto što i ja.
Da je to prevara.
Rekla sam: „Grahame, poslušaj me. Vara te, uzima ti novac.”
Rekla mi je
da uopće ne vjeruje Dionne.
I da misli da je zapravo prevarantica.
I rekao sam joj da i ja to mislim i da joj ne vjerujem.
Očajnički je želio majku u svom životu.
Dionne je to znala i iskoristila je to.
Da barem možeš vidjeti moje srce i vidjeti koliko te volim.
Kad je prestala plaćati aute, postalo je veoma stresno.
Riječ je o tisućama funti mjesečno za ta vozila.
No govorila mi je da se ne moram brinuti.
To su darovi i platit će ih.
Umirila me činjenica da je stalno obavljala razgovore
sa svojim bankarom i odvjetnikom.
To je radila po cijele dane.
Ne znam što bih rekao.
Stvarno ne znam.
Iskreno, mislim da je posve slijep.
Majka ga je istrenirala.
Isprala mu je mozak.
Bili smo zabrinuti zbog svega toga.
Izgubit će novac, prijatelje, obitelj...
Sve.
Izgubiti sve.
Znala sam da će to biti strašno
i osjećala sam se nemoćno.
To je gotovo kao oblik hipnoze.
On više nije mogao racionalno sagledati situaciju.
Ne brini se.
Uživaj u životu.
Nazvala me i rekla: „Znaš, Graham se uopće ne brine o meni.
Želi samo moj novac.
Nije ga briga hoću li umrijeti.”
Žele da im vratim sav novac koji potroše na mene.
Kakva su to djeca?
U jednom je trenutku počela veoma ružno govoriti o Grahamu
i optuživati ga za svašta.
Povraćala sam i iskašljavala krv.
Vrištala sam: „Sine, otvori vrata!”
Ali njemu se nije dalo.
Jebe mi se za njega.
Dionne je tvrdila da je Graham ispraznio njezin bankovni račun
i potrošio sav novac,
a drugi su računi već predani odvjetnicima.
Nemam glasa,
čujemo se poslije.
Bok za sad.
Bilo mi je užasno žao Dionne.
Ona je bila starica u kolicima,
imala je 85 godina
i bolovala od tri vrste raka.
Bok, unuče...
Molim te, ako možeš...
Posudi mi 10 000 eura.
Vratit ću ti...
Pa sam poslao još 10 000
baki.
Zvao sam je „baka”.
Hvala, dušo. Pa-pa!
Znala sam da moram pokušati vratiti svog partnera.
Moram ga uvjeriti u to i pokazati mu čvrste dokaze
kako bi shvatio što se događa.
Moram se boriti protiv Dionne i ne dopustiti joj da se izvuče
jer je treba zaustaviti.
Počela sam istraživati Dionne.
Htjela sam saznati tko je ona
i možda otkriti koji su joj motivi i namjere.
Postalo je očito da je tijekom godina rabila različita imena,
pa ju je bilo veoma teško pratiti i pronaći dokaze.
No naposljetku sam našla vjenčane listove.
Prvi je bio iz 1970.
Drugi iz 1984.,
a treći iz 1994.
Veoma je čudno
što je na prvom vjenčanom listu
navedeno da je rođena 1940.
No na sljedećem je listu
navedeno da 1984. ima 34 godine,
što znači da je rođena 1950.
VJENČANI 21. OŽUJKA 1984.
Dakle, do drugog je braka već izgubila 10 godina života.
Na svakom je vjenčanom listu navedeno različito ime oca.
28. STUDENOGA 1970.
1970. tata joj se zvao Mahmud.
I nema drugih pojedinosti.
Godine 1984.
kao njezin otac naveden je Antonio Lerres koji je preminuo.
A 1994. ime oca jest Ising William.
I on je isto preminuo.
Kao njegovo zanimanje navela je „violinist”.
Nikad nije spomenula da joj je otac bio violinist.
Ako su sve te laži u službenim dokumentima,
pomisliš što je još slagala.
Podrijetlo joj je lažno, kao i obitelj.
Što je još laž?
Grahamu je mozak bio toliko ispran
da više nije mogao slušati Heather.
Pitala me mogu li joj pomoći objasniti Grahamu što se događa.
Rekao sam da može računati na mene.
Vratili su se u Švicarsku
i pomislio sam da je sad pravo vrijeme da ga uhvatim nasamo.
Zakasnio sam.
Dionne je bila u restoranu.
Otišli smo u predvorje hotela i popili bocu vina.
Naručio sam još jednu jer sam htio da bude opušten.
Popili smo dvije boce vina.
Nisam rekao Grahamu da sam bio u kontaktu s Heather
jer sam znao da će se uzrujati i da me neće htjeti slušati.
Bilo je teško jer je bio potpuno uvjeren
da mu majka govori istinu.
Vjerovao je da je bogatašica, da uskoro umire i da je sve istina.
Bilo je veoma izazovno
pokušati Grahamu usaditi zrnce sumnje.
Pili smo vino.
I rekao je: „Trebao bi biti oprezan.
Tvoja mama laže i vidim to kao tvoj prijatelj.”
„Zašto ti stalno obećava
da će dobiti novac, a on nikako ne stiže?
Zašto stalno govori da će uskoro umrijeti?”
Bolujem od neizlječivog raka. Možda imam još mjesec.
A bolje je od svih nas.
Rekao sam mu sve što mislim o njegovoj majci.
Rekao mi je da moram ponovno pronaći sebe
i izvući se iz transa u koji sam upao.
Nadao sam se da to nije istina.
To ne može biti istina. Nemoguće je da se pojavila...
nakon 45 godina i lagala o svemu.
Ne možeš ignorirati dokaze i opet sve dovodiš u pitanje.
Otišao sam u njezinu sobu.
Njuškao sam uokolo, otvorio ladicu i pronašao crvenu jestivu boju.
CRVENA BOJA U PRAHU
Pitao sam se zašto to ima.
I tad sam se sjetio kako sam nekoliko mjeseci prije dobio fotografiju
krvi u urinu.
Mislio sam: „Što...
Zašto imaš crvenu boju?”
Kažeš da sam boju rabila da napravim lažnu krv.
Nisam, sine.
Ne govori to.
Ne pokušavam nikoga prevariti.
Rekla je da je to kineski lijek.
Jedeš ga i radiš ovo i ono s njim.
Ja sam bolesna žena.
Ali...
Nadam se da ću preživjeti.
Potražili smo lijekove koje je pila.
Većina je bila za hipertenziju, kolesterol i dijabetes.
Sve osim...
Sve osim raka.
Pomislio sam da ni nema rak.
Ona je...
lagala.
A ja sam na temelju toga donosio životne odluke.
Donio sam odluke koje su utjecale
na mog sina i moju partnericu.
I shvatio sam da sam do grla u dugovima.
Je li moj djed
zaista bivši sultan Bruneja?
- Da. - Jest?
- Da. - Vjeruješ u to?
Da.
Moja je mama spavala s njim.
Htjela se udati za njega.
No nije se htio oženiti njome jer je imao previše žena.
Zato me mama mrzi.
Zatrudnjela je sa mnom i požalila.
Njezino je tijelo bilo iskorišteno kad je jebala tog čovjeka.
Kad već želiš znati istinu.
Moj je ujak aktualni sultan Bruneja?
Da.
Ti si kći sultana Bruneja, jednog od najbogatijih ljudi na svijetu?
Jesam, kažem ti!
Vrijeme će pokazati.
Vidjet ćeš.
Nije me briga vjeruješ li mi. To je na tebi.
Ali čekaj i vidjet ćeš.
Nadam se da je istina jer ako ostanem u ovom položaju nakon susreta s tobom...
Javit ću ti se za minutu.
Idem na zahod.
Dobro, mama.
Bok.
Stezao se obruč oko mene.
Nisam imao novca, nisam imao podršku.
Nisam imao izlaza.
Bilo je to mračno razdoblje.
I preuzelo je moj život.
Iskreno, nisam znao što učiniti.
Javila sam se centru za prijavu prevara
jer sam znala da možete nekoga prijaviti kao žrtvu
ako se tu osobu financijski iskorištava.
Otišla sam to prijaviti i policiji
i odmah su mi rekli
da se to neće smatrati prevarom jer je riječ o njegovoj majci.
Rekli su: „Ona je 80-godišnjakinja.
Inače ne viđamo takve zločine. Sigurni ste? To mu je majka.”
Dionne nije tipična kriminalka.
U kolicima je, u 80-ima je.
Navodno boluje od smrtonosne bolesti.
Pretila je i lošeg je zdravlja.
Ništa od toga ne upućuje na to da je kriminalka.
Deset mjeseci nakon što sam dao novac Dionne
i dalje nije bilo pomaka s ulaganjem.
Moja je anksioznost dosegla vrhunac.
Razmišljao sam: „Je li me Dionne prevarila?”
Napisao sam pismo Ministarstvu vanjskih poslova Bruneja.
Odgovorili su: „Prema našim informacijama,
nitko po imenu Dionne Marie Hanna ili Theresa Haton Mahamud
nije povezan s brunejskom kraljevskom obitelji.
Stoga vas sa žaljenjem obavještavamo da vam ne možemo pomoći
u vezi s tim problemom.”
To dokazuje
da Dionne
nema nikakvu poveznicu
s kraljevskom obitelji.
Dužnosnici tvrde da je njezina priča lažna.
Moglo bi ispasti da je sve prevara.
U najgorem je slučaju sve nestalo.
I nikad neću dobiti svoj novac.
Bio sam u dugovima.
Osjećao sam se kao da se utapam.
I da ne mogu disati.
Kao da te netko snažno gura prema dolje
u trenutku prije nego što ćeš se utopiti.
Počeo sam je sve više pritiskati.
Izravno sam je pitao:
„Kad ćeš nam vratiti novac?”
Odgovorila je:
„Nikada neću zaboraviti što si učinio za mene.”
Odlučio sam prvi se put javiti Grahamu.
Rekao sam mu da dobiva novac od mene
i da sam joj dao veliku svotu.
Ukupno 150 000 eura.
Graham je poludio.
Poludio je kad je čuo.
Kad je Peng rekao da joj je posuđivao novac,
shvatio sam da smo njegov novac trošili u Londonu.
I smučilo mi se.
Smučilo mi se od toga.
Rekao sam mu da ne mislim da je loša osoba
i loš čovjek.
„Zašto sam čuo toliko negativnih stvari o tebi?
I zašto je i meni i drugim ljudima
govorila: ‘Nemojte ovo reći Grahamu.’”
Ako Graham nazove, nemoj mu ništa reći.
Čuvaj tajnu koju možeš.
Nemoj ništa govoriti, zadrži to za sebe.
Razgovarajmo sutra kad ne bude ovdje.
Izbriši ovu poruku kad je poslušaš.
Nemoj slušati Grahama, slušaj mene.
„Nemoj reći Grahamu.”
Tu sam frazu često čuo.
Shvatio sam da ta žena nije kim se predstavlja.
Zbog duboko ukorijenjene potrebe za prihvaćanjem i za majkom,
izigran sam.
Ona je vrhunska manipulatorica.
Nije bolesna, nema novca...
Ona je prevarantica.
Prijatelji su mu govorili:
„Gdje je dokaz da ti je ona zapravo mama?
Ovo je samo hrpa laži.
Gdje je konkretan dokaz da ti je ona biološka majka?”
Kad smo se prvi put sreli, tražio sam test DNK-a.
„Obavimo test DNK-a.”
„Ne, nema potrebe za tim. Ili mi vjeruješ ili ne.”
Otkrili smo da je sve što je rekla bila laž.
Jedini način da saznamo istinu jest test DNK-a.
Na dan kad smo dali uzorak sjedili smo u hotelu s pet zvjezdica.
Dva obriska.
Stavili smo ih u epruvete.
Rekli su nam da čekanje rezultata može potrajati tjednima.
Dio mene nije želio biti u rodu s njom.
Zašto bih htio da se član moje obitelji tako ponaša?
Evo mojih rezultata.
Piše
da sam nedvojbeno,
99,9 %
biološki sin
gđe Dionne Marie Hanne.
Ona mi je mama.
To je najteže razumjeti.
Najteže.
Zašto bi to učinila sinu?
Otprilike u vrijeme testa DNK-a
dogodio se i naš posljednji susret.
Odjednom više nije bilo poruka.
Ni poziva.
Svima se prestala javljati.
Godinu nakon potpisivanja ugovora, novca i dalje nema.
Nema obećanja ni komunikacije.
Dionne je nestala.
Rekao sam Junyan da smo potrošili mnogo novca, više od 100 tisuća,
ali da ćemo otpisati to kao gubitak i boriti se za opstanak.
Moramo nastaviti dalje.
Uložila sam mnogo energije,
vremena pa i ljubavi.
No naučila sam veliku lekciju.
Moram vidjeti stvarnost onakvu kakva jest.
I ne prepustiti se željama.
Bok, mama. Želim vidjeti jesi li dobro i znam da si...
učinila to što si učinila.
To je skupo stajalo mene, moju obitelj, a i ostale. Ali što mogu?
Gotovo je, zar ne?
Sad se moram oporaviti.
A ti si ponovno otišla, pa...
Što više mogu?
Nestala si...
ponovno.
Singapur, Semarang, Indonezija, Brunej... gdje god da si.
Možda ćeš mi jednog dana objasniti razlog.
A možda i nećeš.
Nikada to neću shvatiti, mama.
Čuvaj se, mama.
Poznavao sam je
nešto više od godinu.
Sad mamu zovem
„Dionne”
jer nijedna mama
ne bi trebala nekomu ušetati u život i to učiniti.
Stoga je najbolje...
prestati je zvati „mama”.
To se protivi svemu
što očekuješ od majke.
Briga, ljubav i zaštita djeteta...
Ona nije učinila ništa od toga.
Zapravo je uništila život svog djeteta.
Bez grižnje savjesti.
Tko je ta žena?
Pretraživala sam je
satima svaki dan pokušavajući pronaći neke informacije.
Radila sam u luksuznom hotelu s pet zvjezdica u Zürichu...
Počela sam se javljati i drugim ljudima da saznam pozadinu te priče.
Ostavila je dijamantno prstenje u hotelu
jer nije mogla platiti sobu,
no otkrili smo da to nisu pravi dijamanti.
Kad sam se čula s drugima otkrila sam da je Dionne
prevarila mnogo više ljudi od samo mene i Grahama.
Dotad sam mislila da je to ponašanje bilo usredotočeno samo na Grahama.
No kako sam razgovarala s ljudima, zločin je postajao sve veći i veći.
Koliko vam je novaca Dionne uzela?
Najmanje 627 milijuna indonezijskih rupija.
- Ajme. - Četrdeset i jedna tisuća.
Četrdeset i jedna tisuća dolara?
- Da. - Ajme.
Moja žena i ja odnosili smo se prema njoj kao prema vlastitoj majci.
Kad se to dogodilo? Kad ste upoznali Dionne?
U siječnju 2020.
Aha. U Indoneziji?
Indonezija, da.
Radila je isto vama malo prije nego što je upoznala nas.
U početku je sama sve plaćala.
Četrdeset i jedna tisuća dolara.
Išla je iz jednog hotela s pet zvjezdica u drugi.
Pomislili smo kako je ta žena očito bogata.
Ostale su žrtve
uglavnom muslimani iz Indonezije koji su htjeli obaviti hadž.
Dionne je govorila ljudima da će im srediti jeftiniji odlazak na hadž?
- Na hodočašće? - Da.
Sve je to bila laž.
Ja sam bio jedan od tih ljudi koji su platili put,
no nikada to nije ostvarila.
I bojim se da se isto dogodilo
stotinama ljudi koje je prevarila.
Stvarno je mustra.
Moraš se pitati zašto. Zašto je ušla u naše živote?
Kad sam upoznao mamu, imala je povratnu avionsku kartu.
Iskoristila ju je za dolazak u UK preko Bangkoka.
Tada to nisam znao, no trebala se vratiti...
ODLAZAK: 12. 4.
...dva tjedna nakon početka zatvaranja.
Iz toga mogu zaključiti samo
da je vjerojatno ne bih upoznao da nisu uveli mjere zatvaranja.
Bila je prevarantica.
No nije bilo turista koji su u prolazu.
Nije bilo imućnih obitelji, nije imala kako zarađivati.
Pa što je mogla?
Potražila je sina na internetu.
To nije bilo teško.
Rekla nam je da joj je preostalo šest mjeseci života.
Naravno da ću zbog toga sve odluke podrediti njoj.
I pobrinuti se da uživa u tih šest mjeseci koje ima.
Moraš brzo donositi odluke.
Želiš stvoriti što više uspomena u tom kratkom razdoblju.
Sigurno je to radila godinama kad je poznavala conciergea,
recepcionare i osoblje u hotelima koje je posjećivala.
To se nije dogodilo preko noći.
Nastavila sam istraživati
jer je Graham odrastao bez mame.
Htjeli smo znati gdje je bila u tom razdoblju.
Provjeri moj dosje.
Ako imam kriminalni dosje, provjeri ga.
Nije me briga.
Nećeš ništa naći.
Ovo je iz 1982. godine.
„41-godišnja Dionne Hornigold, bez stalne adrese, priznala je krivnju
za pribavljanje novca i nakita prevarom.”
ŽENA U ZATVORU ZBOG PREVARE
Dalje piše da se predstavila kao veoma bogata žena
i da je varala ljude dajući obećanja koja nije mogla ispuniti.
Prije 40 godina radila je isto što i sad.
Graham je tada imao osam godina.
„Hornigold je osuđena na dvije godine zatvora, no dobila je 8 mjeseci uvjetno.
Sud je saznao da je Hornigold, rođena u Maleziji,
došla u Ujedinjeno Kraljevstvo 1971.
Kažnjena je za tri krađe u trgovinama u veljači 1980.,
a u rujnu te godine dobila je kaznu zatvora od 18 mjeseci
uz uvjetnu odgodu od dvije godine jer je priznala
da je imovinu stekla prevarom.”
Jao, da sam barem ovo prije znao.
Htio sam znati tko mi je mama.
Ovo je ona i bila je takva cijeli život.
Prevarila me iskusna profesionalka.
Koja mi je usput i mama.
Bok, sine.
Što se događa? Gdje si?
U Maleziji sam. Htjela sam razgovarati sa svojim sinom.
GODINU NAKON ŠTO JE GRAHAM POSLJEDNJI PUT VIDIO MAMU...
Volim te, sine.
Stvarno te volim.
Stvarno?
Žao mi je zbog onog što se dogodilo. Zbilja mi je žao.
To mi je promijenilo život, mama.
U redu je.
Ali žao mi je.
Iskreno mi je žao.
Učinila sam što sam učinila.
Ne mogu se promijeniti, sine.
Ne mogu se promijeniti.
Čuvaj se, dobro? Moram ići.
Dosta je bilo sranja.
S tim je gotovo.
Vrijeme je da krenem dalje.
DIONNE NIJE ODGOVORILA NA ZAHTJEV ZA OČITOVANJE.
NIJE KAZNENO ODGOVARALA ZA DJELA OPISANA U OVOM DOKUMENTARCU.
Godina koju sam proveo s mamom
imala je poguban utjecaj na moj odnos s Heather.
U jednom sam se razdoblju nadala da ću se pomiriti s Grahamom.
No poslije, kad se sve smirilo,
Graham i ja smo zaključili da se neću vratiti.
Kad postaneš mama, dijete ti je prioritet.
I moraš mu pružiti najbolji mogući život.
Nedostaju mi svakog dana.
No on je sretan.
Ima stabilnost i obitelj koja ga voli.
Koliko god bolno bilo,
i koliko god stresno bilo,
uspio sam ponovno posložiti svoj život.
Shvatio sam da se možeš oporaviti,
ustati i nastaviti dalje.
No uz sebe moraš imati bliske prijatelje koji su ti kao obitelj.
Polako.
Meni su to ljudi iz kuhinje.
Oni su mi pomogli prebroditi najteže trenutke života.
Juan mi je bio sjajan prijatelj.
Kad je sve bilo užasno, oni su bili uz mene.
Znao sam da znaš kuhati.
A to je prava obitelj.
NE POSTOJE DOKAZI DA SU BANKAR I ODVJETNIK
BILI SUDIONICI U DIONNEINOJ PREVARI.
Prijevod titlova: Iva Matuško