Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
V PROSINCI 2024
SE CONAN O'BRIEN DOZVĚDĚL, ŽE MÁ ZÍSKAT
CENU MARKA TWAINA ZA AMERICKÝ HUMOR.
DVA MĚSÍCE NATO TRUMPOVA VLÁDA
OZNÁMILA PŘEVZETÍ KENNEDYHO CENTRA.
- Ahoj, Conane. - Čau. Jak je?
23. BŘEZNA 2025 VYRAZIL CONAN S PŘÁTELI NA PŘEDÁVÁNÍ VE WASHINGTONU D.C.
TĚŠILI SE NA VÝBUCHY SMÍCHU, SVOBODU SLOVA A OTEVŘENÝ BAR.
Dámy a pánové,
vítejte v nové éře Kennedyho centra,
která se ponese v duchu skutečných amerických hodnot.
Toto velebené pódium se nyní stane dějištěm kultivované
a uctivé zábavy, na kterou můžeme být jako národ náležitě hrdí.
Brej večír!
A vítejte v Kennedyho centru.
Díky, že jste tady, a styďte se za to!
Na úvod stačí, ne?
A nyní, dámy a pánové,
prosím přivítejte v pořadí 26. držitele
ceny Marka Twaina
Conana O'Donnella!
O'Briena.
- O'Briena. Tak. - Ahoj!
- Conane! - Díky.
Díky moc!
Neskutečný.
No jo!
Děkuju vám moc.
Jak by vás popsali vaši kolegové?
Asi jako férového, upřímného a mimořádně kreativního.
Máte použít nanejvýš jedno slovo.
Vypadáš jako zrzavá testovací figurína.
Kéž bych měla tvoje sebevědomí.
Jen klamu tělem.
Nic mi není!
Asi mám připravit půdu.
Tak dost! Stačí!
Zatýkám vás za nepovolenou erekci.
Pokládám se za filmaře.
Prosím. Máte práci?
V televizi?
Snad budeš stejně dobrej jako Letterman.
Vynasnažím se.
Přichází váš moderátor Conan O'Brien!
Kabelovka.
Vidíte ty grimasy? Nemůže si pomoct.
Zrzko, ne!
V roce 2000!
Mým dalším hostem je…
Přerušovač!
Jsi parchant.
Já vím.
Když nechce čelit realitě, přepne se do role.
To je sprostá lež!
Neřiďte pod vlivem omamných látek.
Děkuji. Prosím seďte.
Vyšlo to! Jo!
Pořad Conan O'Brien Needs a Friend.
Jo!
Chci pivsona.
Když mu budeš brát pivsona, vzal bys mně jedno pivo?
Budu bavit!
Stand-up komik,
herec a nyní i moderátor večerní talk show.
Zkrátka takový jeden v jednom.
Prosím potlesk.
John Mulaney!
Dobrý večer. Jsem John Mulaney.
Je mi ctí být tady v Kennedyho centru,
ještě než ho přejmenují
na Pavilon Roye Cohna pro silné muže, co milují kočky.
Blahopřeju svému příteli Conanu O'Brienovi
k zisku 26. a poslední ceny Marka Twaina za americký humor.
Když jsem se doslechl, že má Conan tu cenu obdržet,
vybavila se mi věta Davida Berkowitze alias Samova syna,
kterou pronesl v den svého zatčení v Yonkers v roce 1977.
„Ty jo, už bylo načase.“
Tyhle proslovy bývají samý vtip a až na závěr zazní něco hezkého.
Já radši tím hezkým začnu.
Conane O'Briene, jsi mým hrdinou.
Díky tobě jsem se stal autorem skečů
a navzdory všem analýzám to dotáhl až do televize.
A je to tvoje zásluha.
Ukázal jsi mi, že i pitvorný katolík,
co na sobě nedá znát, že uvnitř prožívá muka,
má v zábavním průmyslu místo.
Napodoboval jsem tě a opisoval od tebe, co to jen šlo.
Conane, patří ti mé upřímné díky.
Mám…
Když měla 13. září 1993 Late Night with Conan O'Brien premiéru,
seděl jsem u televize.
A hned jsem si tě zamiloval,
netušíc, že si v příštích 32 let coby tvůj oddaný fanoušek
opakovaně sáhnu na absolutní psychické dno.
Fandit Conanovi od úplného začátku bylo fakticky o nervy.
Člověk musel furt podepisovat nějaký petice.
Protestovat, ať ho neruší.
Byl jsem jako patron sportoviště, co se má stát obětí gentrifikace
a být developery srovnáno se zemí.
Nemáte pádný argument, jen řvete:
„Neberte nám ho!“
Conan neměl na růžích ustláno.
V jednu chvíli mu prodlužovali smlouvu vždy po 13 týdnech
a já o tom ve 12 letech věděl první poslední.
Žádné takhle mladé dítě by nemělo žít ve věčném strachu,
protože se neví, zda Conana obnoví.
V tak útlém věku zcela zbytečný stres.
Jestli jsem měl nějakou průpravu?
Fandil jsem Cubs,
takže jsem byl vůči neúspěchu odolný,
ale u Conana to bylo jako fandit Cubs,
kteří prohráli tak nezaslouženě, že jste si to odmítali připustit
a hypnotizovali jste výsledkovou tabuli.
Jako fandit Cubs v době, kdy se po každém zápasu
vážně řeší, jestli by nebylo lepší
ten tým radši rozpustit.
Ale vždycky jsem ti držel palce.
A dalších deset let jsem se snažil být jako ty.
V červenci 2008 jsem vzal mámu na večeři.
Vtom mi volali, že mě berou jako scenáristu do Saturday Night Live.
Když jsem jí tu novinu říkal, kolemjdoucí číšník poznamenal:
„Víte, že přesně takhle začínal Conan O'Brien?“
Odvětil jsem: „To vím už odmala, debile blbá.“
Měl jsem namířeno na Conanův odrazový můstek,
zatímco on stoupal výš a výš.
Pak ale přišel rok 2010. Kristepane! Už zase.
Musel jsem se připoutat ke stromu
a neuhnout buldozerům.
Ale co už…
Co bylo, bylo.
Conan jasně prohlásil, že to moudře a s grácií skousl,
ačkoliv jeho radikální přívrženci
bloumali sem a tam
a celí znavení a paranoidní
hloubali, zda ti, co nám platí, nemají zlé úmysly. Hrůza.
Conan radil: „Nechte cynismu,“ a pak odkráčel s krásnými 50 miliony.
Jsi nejbohatší outsider široko daleko.
Já vím.
Conane, povedlo se ti něco nevídaného.
Byl jsi pokaždé vtipný od první do poslední minuty
a vždy ses přizpůsoboval, inovoval, kroutil, smýkal
a učil se za pochodu.
A vyšlo ti to. Vyhráls.
Vybavila se mi…
věta, která je často přičítána Marku Twainovi,
ačkoliv ji podle všeho mohl pronést Samův syn.
Historici se o tom dodnes přou, ale pro dnešek je stejně příhodná.
Zkrátka ji mohl pronést jak Mark Twain, tak i Samův syn:
,,Drahý Jimmy Bresline…
mluví k tobě Samův syn.
To, že jsi o mně chvíli neslyšel, ještě neznamená, že spím.
Kdepak. Jsem pořád tady.
Jako duch pod rouškou noci.
Žíznivý, hladový,
zřídkakdy odpočívající,
snažím se potěšit tatíčka Sama.
Miluju svou práci a teď konečně vidím, že k něčemu byla.
Tvůj drahý vrah a netvor…
alias Samův syn.“
Děkuju za pozvání a blahopřeju ti, Conane.
Další host baví, kudy chodí, s výjimkou svých posledních sedmi filmů.
Prosím přivítejte Willa Ferrella!
Tak jo.
Vůbec nevím, jak do toho.
Je tady Conan vůbec? Nevíte?
Není?
Nevíte někdo?
Kde?
Aha, vidím.
Dobře. Fajn.
Terapeutka mi radila, ať dnes nestrhávám pozornost na sebe.
Normálně bych jí dal za pravdu.
Jde přece o mimořádnou událost, ale…
Ale jsou věci, kolem kterých nejde chodit po špičkách.
Někteří z vás to možná nevědí,
ale já obdržel cenu Marka Twaina za americký humor už v roce 2011.
To nemusíte. Díky.
Děkuju.
Tehdy byla mnohem větší konkurence.
Ale to teď není podstatné.
Měl jsem to štěstí, že tam Conan O'Brien,
muž sedící tamhle v lóži,
pochleboval mně, tak jako teď já pochlebuji jemu.
Pronesl pár milých postřehů.
Po skončení mi přišel pogratulovat.
Tvrdil, že jsem si to zasloužil a že nezná moc vtipnějších lidí.
Ale pak vyslovil něco, co mi dodnes zní v hlavě.
„Hele, kdyby náhodou
jednou chtěli tu cenu udělit mně,
odmítnu ji.
Už jen z úcty k tobě ji nikdy nepřevezmu.“
To jsem neřekl.
Ale řekl! Řekl jsi to!
Ježiši!
Laskavě nelži!
Kristepane!
Ty kráso, říkals to!
Bože můj.
- Vážně? - Neříkal.
To snad není možný.
Krucinál.
Conan jak vyšitej.
Takže jsem si to vymyslel?
To se snažíš říct?
Vím, že jsi dnešní oslavenec, ale teď ze sebe děláš idiota!
Úplně ses pominul!
Věděl jsem, že bude zatloukat.
A nemám čas to řešit! Víte, kde bych teď měl být?
Tušíte někdo?
Mám rušit ministerstvo školství.
Místo toho tady ze sebe dělám vola!
Jackie, moje terapeutka, mě před tím ale varovala.
Říkala, že možná nepřiznáš barvu
a budu si muset připustit myšlenku, že si třeba ve výsledku
Conan O'Brien tuhle cenu vážně zaslouží.
Ve skutečnosti jsi, můj příteli, jedním z nejpohotovějších, nejchytřejších
a nejvtipnějších lidí, co znám.
Popravdě
ani netušíš, kolik sebevědomí mi tvá laskavost coby komikovi dodala.
Tvé diváky jsem často bavil sáhodlouhými brilantními skeči,
byť za minimální honorář,
které si nezadají s tímhle proslovem, jenž musíte teď poslouchat.
Odkývl jsi mi i sebevětší hovadinu.
A když utnuli The Tonight Show, protože Leno v deset večer fakt táhnul…
Kulturní revoluce. Jay Leno v deset večer.
Hotový fenomén.
V posledním díle jsi nás prosil, ať nesklouzáváme k cynismu
a rveme se jak v komedii, tak i v životě za to, co je správné.
Navzdory tomu, cos mi po předávání v roce 2011 řekl,
si podle mě tu cenu zasloužíš.
Blahopřeju.
Ti, kterým to děsně pálí, jsou ti nejlepší komici.
Nikdy se nezalekl, že je někdo stejně vtipný jako on,
nebo nedejbože vtipnější.
To se jen tak nevidí.
Málokdo to tak má.
Proto jsme dneska tady.
Přichází Ricky Gervais v ženské verzi,
takže vtipnější a s menšíma kozama,
Nikki Glaser!
Dobrý večer.
Byl podzim roku 1988,
já začínala střední, táta přišel domů z práce
a říká mi: „Včera večer jsem ti nahrál jednu show.
Bude se ti líbit.“
Donutil mě se usadit,
pustil véháesku a mně se v tu ránu změnil život.
Pustil mi totiž víkendovou soulož s mámou, ale…
jakmile našel tu správnou kazetu a já přestala zvracet,
pustil mi speciál k pátému výročí Late Night with Conan O'Brien.
Byla jsem z toho hotová víc než táta na tom prvním videu.
Nevěřila jsem vlastním očím.
Běží to už pět let, a já se o tom dozvídám až teď.
Táta hned: „První tři roky to byl provar.“
Tohle že je večerní talk show?
Asi jo, chlápek v kvádru zpovídá známého herce,
jenže po reklamě se najednou rval s postavou jménem Vlkodlak na koksu.
Právě to kombinování umírněnosti a chaosu
jsem si Conanovi tak oblíbila.
Nabyla jsem díky němu dojmu, že jednou se možná sama budu
chovat jako dospělá, ostatní mě tak budou brát,
a přitom budu furt dělat kokotiny.
Ale Conan není jen mistrem nespoutané pošetilosti.
Umožnil nám smát se
kolosálním zvrhlostem, na které v televizi jen tak nenatrefíte.
Dodneška si pamatuju,
jak Conan pouštěl náhodné scénky ze seriálu Walker, Texas Ranger.
Jo.
Pustím vám svou nejoblíbenější. Conane, určitě víš kterou.
Vychutnáte si ji teď a tady, v prestižním Kennedyho centru.
Tak schválně.
Jakpak se máš, pidiparťáku?
Dobře, ale jsem pidinávštěvník.
Nebo čerokézsky „adawa yoli“.
No teda, tos mi vytřel zrak.
Walker říkal, že mám AIDS.
Typický Conan.
Katolický slušňák, co sklíčeně zírá na noční oblohu
a distancuje se od skeče, který sám schválil a nazkoušel.
Takový skeč může fungovat,
jen když diváci vědí, že jste dobrák a můžou vám věřit.
A Conane, to ty jsi.
Když jsem u tebe byla poprvé.
byla jsem neznámá komička, první výstup v talk show,
a ty sis stejně našel čas za mnou pak přijít
a půl hodiny se mnou a mými rodiči tlachat.
Byl to jeden z největších zážitků v životě celé naší rodiny.
A to jsme byli v Bransonu.
Conane,
Vězte, že když se potkáte se svým životním hrdinou,
začne hned nabalovat vaši mámu.
Říkám ti to pokaždé, když tě vidím, ale jsi nejvtipnější člověk ze všech.
Stopro.
Ať už hraješ dobový baseball,
vysmíváš se Jordanu Schlanskymu, že neumí říct „tango“,
nebo dáváš prostor
bizarním postavám typu Raymonda Hemeroida,
Špinďatého cukrátka, válejícího se po zemi…
- Nebo mě! Přerušovače! - Boha jeho!
Ne. Jak jsi sakra…
Proklouznul ochrance?
- Cos dělal? Vydával se za… - Aromaterapeuta Billa Burra?
No tak, jsme v Kennedyho centru. Tady to…
Bývalo vyhlášené.
Jasně. To už by stačilo. Dneska tu slavíme…
Dílo toho zrzavýho úchyla?
Hej! Ten zrzavej úchyl uváděl…
Oscary?
Ty uvádíš leda tak…
Lidi do rozpaků?
Projev Conanovi trochu úcty. Je to legendární komik. Zato ty jsi…
Absolutní dno jeho 40leté kariéry?
To si nemyslím, protože teď…
Začal točit podcast?
Ale…
To není přece dno, dneska…
Má podcast kdekdo.
Počkat, ty máš taky podcast…
Kde s Coreym Feldmanem recenzujeme pánské záchody?
Kristepane.
To snad nemůže…
Nikdo poslouchat?
Zvlášť jestli jde…
O jiného Coreyho Feldmana?
Počkat. On to ani není…
Corey Feldman, ten herec?
Je to Corey Feldman…
Zostuzený výběrčí mýta.
- To je snad největší… - Ubohost, jakou jsi kdy slyšela?
Jo, jestli nám teď neřekneš…
Že v tomhle plášti pohřbili Shirley Temple?
Proboha!
Můžeš mi už…
Ten plášť dát?
- Ne. Jen bych ráda, abys… - Odsud vypadnul?
- Jo. Nemáš být… - Na jednání vlády?
Moment.
Ne.
Takže ty jsi ten nový…
Ministr bytové výstavby a rozvoje měst?
- A tos nikdy… - Neměl střechu nad hlavou?
- A taky jsi… - Registrovaný sexuální delikvent?
To ale považuje nynější vláda za…
Obrovské plus.
Tak jo. Tohle už je zjevně…
Dost přenošené?
Jo. Ale jak líp složit Conanovi poklonu než…
- Postavou, o kterou nikdo nestál? - Jo.
A zbytečným skečem.
Bingo!
Děkuju ti, Přerušovači!
Díky, Conane. Je mi ctí tě uctívat. Mám tě ráda.
- Snad si to užiješ. Bav se. - Díky.
Podle New York Times jeden z nejlepších žijících komiků.
Podle Proud Boys promarněný potenciál.
Přichází Bill Burr!
Tak jo. Díky moc. Těší mě, že tu můžu být.
Conane, rád tě vidím, zvlášť tady v Kennedyho centru.
Kde jinde slavit humor než v kreativitě vyloženě přejícím
hlavním městě USA.
No ne? Má to něco do sebe.
To vyhlašování a protahování válek,
zatímco vypočítavě zaklekáváte na pracující lid,
je pro zdejší osazenstvo ohromnou inspirací.
Jo.
Nemohl jsem si to nechat ujít.
Když jsem dostal pozvánku, věděl jsem, že si musím udělat čas.
S Conanem jsem soucítil, už než jsme se poznali,
čistě coby zrzek.
Jsme totiž přehlížená menšina.
Schováváme se ve stínu korun stromů.
Závidíme vám, pigmentovaným jedincům,
jak si lebedíte na slunci.
Ale já to měl snazší než on, protože jsem byl normálního vzrůstu.
No jo. Zato Conan…
Conan se neměl kam schovat. Byl to dvoumetrovej chodící troud.
Přišel na hřiště hledat kamarády.
Dívejte na něj.
Co asi mohl s tímhle zjevem dokázat?
Proto se stal dalším velikánem komedie.
Proto je tady.
Jo.
Odmala jsem zbožňoval stand-up.
Sledoval jsem všechny své oblíbence ve večerních talk show.
Když jste svůj výstup nepodělali,
občas si vás pozvali až na gauč
a udělali s vámi rozhovor.
Bylo to fascinující.
Můj nedomrlej mozeček čuměl v bedně na všechny ty komiky,
a když to někdo z nich dotáhnul na gauč,
vnímal jsem to jako projev přijetí mezi všechny ty filmový hvězdy,
jejichž úmorné historky bez pointy musí moderátor věčně trpět.
Pořád dokola.
Posloucháte, necháte hosta mluvit,
a když si nabíhá na kudlu, přiklušete na pomoc.
A z vlastní zkušenosti říkám, že Conan O'Brien v tom byl nejlepší.
Jo.
Komplimenty už se hrnou, kámo.
Budeš se asi ošívat, ale laskavě seď a trp.
Tak jo.
Pokaždé jsem se u něj cítil hrozně uvolněně.
Vždycky věděl, co chci říct,
ale nedával to najevo a dělal, že neumí do pěti počítat.
Přitom mi celou dobu nahrával na smeč.
Ani nevíš, jak rád jsem k tobě chodil.
Hrozně mu to pálí, je vtipnej a pohotovej.
Vždycky když jsem s ním, vím, že se nemusím bát.
Krásně si mě nachystá, pomůže mi
a udělá ze mě hvězdu, protože je to borec.
Takže…
Věřte nevěřte,
v týhle branži tě beru jako svýho dvoumetrovýho bráchu,
kterýmu nevypadaly vlasy.
Moc ti to přeju.
Nenapadá mě nikdo, kdo by si tu cenu zasloužil víc. Fakt ne.
Tak jo. Chvály bylo ažaž.
Teď budu zase ten odměřenej německo-irskej magor.
Conane, oba víme,
že na to mý dnešní pochlebování už nikdy nepřijde řeč.
Na afterparty proběhne jenom rozpačité potřesení rukou
následované nedotaženým objetím.
A až to budeme mít z krku, prohodíme nemístný vtip
o tlustoprdech s dortem v hubě nebo ztroskotaných parnících.
Znáš to.
Vysmějeme se neštěstí druhých,
načež vrátíme naše přátelství
do léty osvědčené citově odměřené roviny.
Blahopřeju. Zasloužíš si to. Děkuju ti.
Bavte se.
Když začínáte s komedií, je to hodně o lidech.
Trávíte věčně čas s komiky,
a jakmile slezete z pódia, připadáte si dost osaměle.
Ale když jste tam uvnitř v sále,
všichni kolem vám rádi nahrají.
Je to čest, protože Conan.
Nenapadá mě nikdo, kdo je tak oblíbený jako on.
Jsem Conanův fanoušek od chvíle, kdy jsem se přistěhoval.
Přijel jsem sem studovat, kluk bez rodiny z Pákistánu.
V 18 letech v neznámé zemi.
Netušil jsem, co mě v Americe čeká.
Nikoho jsem neměl, jenom strach.
Vtom na kolejích v Iowě zapnu televizi
a jako první na mě v televizi vyskočí masturbující medvěd.
V tu ránu jsem věděl, že se mi tu bude líbit.
Masturbující medvěd určitě ovlivnil plno z vás,
ale pro nikoho jiného nebyl první ochutnávkou Ameriky.
Jak patřičné.
Nic nevystihuje Ameriku líp než neskutečně mocný predátor,
ukájející se na obrazovce.
Conan se dnes přidá po bok
Julie Louis-Dreyfus, Boba Newharta, Adama Sandlera a Steva Martina.
Otázkou je, zda mezi ta zvučná jména patří.
Zaslouží si vůbec Conan cenu Marka Twaina za americký humor?
Přesně to si rozebereme v mém dnešním Twain talku.
Dobrá.
Představíme si aspekty, které definují geniální komiky,
a projdeme si pár čísel.
První aspekt: vliv.
Conan patřil do týmu scenáristů
jednoho z nejúspěšnějších seriálů všech dob,
tedy Simpsonových.
Diváci Conanovy zásluhy s oblibou připomínají.
Jeho jméno zmiňují v 93 % internetových příspěvků
týkajících se scenáristů Simpsonových.
Srovnejme to s jeho reálným přínosem.
3 ZE 781
Simpsonovi mají celkem 781 epizod.
Conan napsal tři z nich.
Prosím přiblížit, ať to líp vidíme.
Ještě trochu.
Tady to máte.
Neuvěřitelných 0,38 procent.
Pro srovnání uvádím, že Charles Manson napsal 0,41 % písní skupiny Beach Boys.
Charles Manson udělal pro Beach Boys víc
než Conan pro Simpsonovy.
Ať jsme konkrétní, Conan napsal epizody
Marge versus jednokolejka…
a pak dvě další.
Nutno uznat, že Marge versus jednokolejka patří mezi ty nejlepší.
Aspoň že to Conanovi nestouplo do hlavy.
Vláček se šesti vagony. A teď vy!
- Vláček! - A znova.
- Vláček! - Přesně tak. Vláček!
Přejděme k druhému nejdůležitějšímu aspektu: nasazení.
Nasazení k humoru patří.
A Conan ho dává na odiv nejvíc, když se směje historkám svých hostů.
V rámci pořadů The Late Show, The Tonight Show a Conan
odmoderoval celkem 4 381 epizod
a smál se v průměru 193krát za epizodu.
Díky nejmodernější AI technologii jsme zjistili, že z těchto 193 případů
se ve 2 % z nich smál upřímně.
Teď ukázka.
Nejdřív Conanův upřímný smích…
A pro srovnání náhodný exemplář jeho falešného smíchu.
Piráti ze Silicon Valley už nikdy.
To je od tebe hezké.
Lepší úryvek produkce nesehnala.
Díky moc.
Posledním aspektem je reputace.
Mohl bych tu líčit, co si všichni o Conanovi myslí,
jak oceňují jeho humor a tvorbu, že spoustu komiků inspiroval.
Ale místo toho ti řeknu, jak tě vnímám já.
Conane, jsi mým hrdinou.
Nikdy v životě nepochopíš, jak jsi pro mě důležitý.
Myslím to naprosto vážně.
Chtěl jsem ti to říct mockrát, ale tys to zakecal.
To kvůli tobě jsem komikem. Opravdu.
Takže pak zavoláš mým rodičům a osobně se jim omluvíš.
Nenapadá mě nikdo, kdy by si cenu Marka Twaina zasloužil víc.
Děkuju za pozvání.
Bylo mi nesmírnou ctí. Děkuju.
Málokdo ví, že Conanovi před pár lety vyoperovali velký výrůstek.
A dnes je tu s námi.
Potlesk pro oblíbeného Andyho Richtera!
Zdravím!
Děkuju moc. Ahoj.
Všechny vás zdravím.
Kdo má ty O'Brienovy poznat, co?
Všechny je vyklepli z jedné jediné formičky.
Ze všech mých manželství vydrželo to s Conanem nejdéle.
Známe se od roku 1993,
a když jsem začal pro Late Night psát,
netušil jsem, že strávím milion let v roli jeho poskoka.
Dopřál mi můj vlastní začátek.
Conanovi budu nadosmrti vděčný,
že mi umožnil se na tvorbě naší zábavné show podílet.
Je obdivuhodně velkorysé,
když vedle sebe jeden umělec nechá druhého všechny ty roky sedět
a dělí se s ním o pozornost.
Když si vzpomenu na ty tragické začátky,
kdy na nás kritici nenechali nit suchou
a my se děsili, kdy nás zruší,
o to víc mě těší, kam až jsme to dotáhli.
Ty přebíráš cenu Marka Twaina
a já natáčím jeden z pěti nejposlouchanějších
podcastů z dílny Team Coco.
Ne. Prosím.
Prosím pěkně.
Díky.
Moc si vážím našeho přátelství a jsem vděčný, že budu u toho,
až si tu cenu po právu převezmeš.
Odhodlání tvořit tu nejinteligentnější pokleslou zábavu
tě od dob Late Night nepustilo.
A proto chci dnes připomenout jeden náš dávný skeč
z úplných začátků.
Mám tu totiž někoho, kdo by ti rád řekl pár slov.
Promluví bývalý prezident Bill Clinton.
Čau. Díky, Andy!
Jak je?
Conaňáku!
Ta tvá show mi moc chybí. Fakticky.
Bez ní teď v televizi skoro nevídám Teri Hatcher.
Ano. Ani já si to nenechal ujít.
Vůbec poprvé dají tu cenu člověku, který ji ani neuzvedne.
Jsi totiž ochablej hubeňour, Conane.
Nemáš žádný svaly.
Hasta la vista, Conane.
Jsem oblíbený herec James Mason.
Vtipné na tom je, milý zlatý, že tvrdnu v pekle s ďáblem.
Má velkou radost…
Co to má být?
…že získáš tu cenu ty.
Prý ti nechybí rekovnost, bohatýrskost
a pár dalších vlastností, které radši nebudu tlumočit,
protože už se Irům radši nepřičítají.
Zaživa jsem tvým hostem být nemohl, ale díky rychlému vývoji na poli AI
si můžeme představit, jak by to vypadalo.
Dokonce tu máme ukázku.
Tady je, milý zlatý.
Ericu!
Stůj.
Ericu, brzdi!
Ahoj, Conane.
Promiň, ale nevěděl jsem, jak tě touhle blbinou zaskočit.
Jen ti chci říct, že mám velkou radost,
že letos obdržíš cenu Marka Twaina právě ty.
Jsi nejlepší.
Mám tě rád. A blahopřeju ti.
A nepolevuj v tom, co děláš.
Svět to teď potřebuje víc než kdy dřív.
Jasný?
Na viděnou v kině.
Ericu!
Stůj.
Ericu, brzdi!
To bylo skvělý.
Ani byste nepoznali, že je Židovka.
Leda kdybyste viděli její jméno, tvář nebo by na vás promluvila.
Prosím přivítejte Sarah Silverman!
Provokující.
Experimentální.
Prominentní.
Jako zjevení.
Slova, která vystihují
mé výstupy u Conana.
Laciný fór? Prokoukli jste ho?
Kdoví.
Nejspíš.
Ale jak líp vzdát hold našemu příteli Conanu O'Brienovi
než bez sebemenší snahy?
Conanovy skeče jsou legendární.
Bezkonkurenční.
Tak hloupé, přesto nesmírně odvážné.
Napsali jeden, ve kterém Conan zpovídá Hitlera,
protože mu není příjemné,
že ho lidi přirovnávají k Donaldu Trumpovi.
A do role Hitlera obsadili mě.
Tady mě máte.
Ačkoliv jsem schopná si velmi rychle
vypěstovat dokonalý knírek,
na Hitlera byste asi nejdřív sáhli po někom jiném.
I když Hitler by mě asi bral všema deseti.
Ztvárnit byste ho nechali spíš někoho jiného.
Ale oni si vybrali mě.
A přesně tyhle nápady dělají Conana…
znovu a znovu skvělým.
Ty jo.
Hrozně se mi stýská po dobách,
kdy jsi byl jediný naoranžovělý Amík na odstřel.
Mám…
Brzděte.
Conana jsem si zamilovala od jeho první talk show.
Tehdy jsme vlastně prorazili my oba.
On slavil první rok vysílání a já první a jediný rok
v Saturday Night Live.
A ačkoliv jsem o svou jedinou práci v šoubyznysu rychle přišla,
Conan si mě k sobě pořád zval.
Conane, ta umělecká svoboda, kterou jsi dopřál mně
i všem dalším komikům, co k tobě zavítali,
mě nesmírně obohatila.
Vždycky jsi mě nechal být sama sebou.
Vzpomínáš, jak jsem si jednou
iPhonem takhle vyfotila tvou pusu,
strčila si tu fotku mezi nohy a televize to hned rozkostičkovala?
Byla to… Vida.
Byla to jen fotka tvé pusy.
Tady vidíš, jak moc připomíná tvá pusa vagínu.
Vážně…
Takových let ses nemohl k žádné dostat,
a přitom jsi ji měl celou dobu na obličeji.
Jako vyvrcholení Čaroděje ze země Oz.
Naštěstí dneska běžíme na Netflixu,
a tak si tu podobnost může teď celý svět vychutnat
bez jediné kostičky.
Dámy a pánové,
pod svými sedadly…
najdete onu fotku Conanových úst.
Prosím předkloňte se a popadněte ji.
Je tam, napravo.
Dělejte, dejte si ji mezi nohy.
Stačí trochu přidržet.
Jak ji držíte? Patří takhle.
Sledujte to moře výstavních vagín.
Krása veliká.
Conane,
to, jak jsem tě teď rozhodila, je pro mě balzám na duši.
Tvá ústa dnes promlouvají ke všem.
Byť coby úchvatné, genderově neurčité, mírové frndy
tady v Kennedyho centru.
Díky, žes za ty roky nadělil tolika lidem takovou spoustu radosti
a dnes jsi všem v tomhle sále dopřál překrásnou zrzavou vulvu.
Tvá pusa je možná bezhubou vagínou, ale tvůj humor umí kousnout.
Mám tě ráda, brácho.
Pardon, poslední věc.
Jestli můžete…
nechte ty fotky při odchodu na sedadlech.
Ten, co to tu převzal, se jich rád ujme.
Dobrou!
Jsem Henfield Horgan,
proděkan pro studium na Harvardově univerzitě.
Kdo je Conan O'Brien?
Podle všeho snad náš bývalý student
a nejmladší redaktor časopisu Harvard Lampoon.
Musím říct, a teď nepřeháním, že na Harvardu vážně studoval.
PRAŠTĚNÝ KOHOUT
Vzděláváme tu budoucí průmyslové, finanční a vládní velikány.
Třeba Henryho Kissingera.
Zkrátka lidi, kteří mají na svět zásadní dopad.
Tak co říkáte?
Krémové.
A osobně věřím, že ani Conan nám ve světě nedělá ostudu.
Penis.
Zeptej se, jestli vidí moje svaly.
No jo.
Naše studenstvo by mělo vykazovat jistou přirozenou důstojnost a nadřazenost.
Co tu vykopat příkop?
Pak by mohl ten míč letět tak nízko, jak si jen přeješ.
Od absolventů očekáváme uctivé chování vůči váženým příslušníkům vyšší vrstvy.
Vy tady děláte z lidí šílence. Tohohle chlapce jste rozbila.
Vymyla jste mu mozek.
Věděls, že NBC tu provozuje turecké lázně?
No jo.
- Paráda, co? - To jo. Hned bych zašel.
Jo. Ale můžeš tam jedině nahý od hlavy až k patě.
To mi nevadí. Nakouknu tam.
Bude se ti tam líbit. Ukaž.
Dej sem župan a zalez.
A nyní nás čeká…
Na Harvardu vítáme kultury ze všech koutů světa.
Mohl by dělat křoví Janet Jackson.
- Jdu koupit vaši zemi. - Jo.
Na procházce rád vykřikuju náhodná italská slovíčka.
- Chápu. - Ano?
Pardon.
Nikoho tím neurážím.
- Budou mě mít za Itala. - Jenže…
Ragú v plechovce.
Studovalo tu osm amerických prezidentů,
188 laureátů Nobelovy ceny
a 48 držitelů Pulitzerovy ceny.
Tak jo. Jdeme tahat.
- Co že to udělí jemu? - Cenu Marka Twaina za americký humor.
Mark Twain, ten lodní kapitán.
Tak blahopřejeme, všichni tady z univerzity.
Těší nás to.
Nebo mi klidně něco sepište a já to jenom podškrábnu.
Další řečník nestihl získat cenu Marka Twaina před loňskými volbami,
takže už ji nikdy nezíská.
Prosím přivítejte Stephena Colberta!
Dnes jsme se tu sešli na počest Conana O'Briena.
Všichni ho známe díky tomu, co dokázal na poli talk show,
ale v roce 2021
se rozhodl svou zábavnou
a podle některých intelektuální show ukončit.
Nebylo jich mnoho, ale byli. Třeba…
Možná jen já.
Conan dobře věděl, že neřekl poslední slovo.
Věděl, že příští štace musí být hodná jeho nadání,
odkazu, pronikavého intelektu.
A tak zavítal do pořadu Hot Ones.
Pokud vás to prozatím míjelo, vyndejte mobily a hned si to pusťte.
Nežinýrujte se. Nic vtipnějšího tu stejně nevytvoříme.
Kéž by šlo nějak
napodobit obrovskou kuráž, kterou v oné epizodě prokázal.
Ale co si to namlouvám?
To by bylo nošení dříví do lesa.
Ten by tím žárem shořel a že ti ze zadku pak lítaly třísky?
Musí to nějak jít.
Rád pomůžu.
Sean Evans z Hot Ones?
- Seane, co ty tady? - Stephene, pozvals mě.
No jo.
Conane, na natáčení našeho pořadu
jsi přicházel coby samozvaný pikantním nepolíbený Ir,
a když jsi hezky křidýlko po křidýlku propadal šílenství,
ukázal jsi mně i milionům diváků, jak se dělá šoubyznys.
Dnes bych rád na tvou počest pozvedl číši mléka.
Dámy a pánové, Stephen se pokusí dál pokračovat
a přitom odpovídat na mé dotazy a jíst čím dál pálivější kuřecí křidýlka.
Pojďme na to!
Tak jo.
Vzhledem k novému vedení Kennedyho centra jen poznamenám,
že jím výhradně pravičácká křidýlka.
Jedno šílenější než druhé.
- Ano. - Seane.
Celkem pět a budou čím dál pálivější.
Můžeš divákům přiblížit, jak pálivé je tabasco?
Tisíc Scovilleho jednotek.
A jak pálivé je první křidýlko?
Asi osmnáctkrát víc.
- Dobře. Možná jsme to přepískli. - Tak jo.
- Jdeme na to. - Dobře.
Tak… jak jste se s Conanem seznámili?
Poznal jsem ho během svého působení v The Second City v Chicagu.
Byl jsem…
Krátce nato převzal otěže po Lettermanovi a sháněl scenáristy.
Robert Smigel navrhl, že Conana pozve,
aby se na mě přišel podívat. Moc jsem se těšil.
A… tohle je fakt první?
Dobře.
Vidím to bledě. No nic.
Těšil jsem se, dal jsem do toho všechno a předvedl životní výkon.
Věděl jsem, že musím, protože v publiku seděl Conan O'Brien.
A co říkal?
Nevím. Nebyl tam.
Nepřišel. Něco měl.
- Další křídlo. Čas kvapí. - Jak myslíš.
Tohle je Los Calientes Rojo s pálivostí 49 000 Scovilleho jednotek.
Dobře.
A pak jsi přestal o působení v Conanově show usilovat?
Nepřestal.
Dokonce jsem letěl do New Yorku a seděl před jeho kanclem v 30 Rocku
v naději, že si mě třeba všimne.
Ale on nevylezl.
Možná to zní smutně, ale na pohled to bylo ještě smutnější.
- Pak jsi to vzdal? - Ne.
Poslal jsem mu několik scénářů.
A on se mi neozval.
Ale víte co?
To už je voda pod mostem.
Neznám totiž zášť.
A tak řeknu jediné…
Conane, cos na ty scénáře říkal?
Četls je vůbec?
Četl? Kdyžtak je mám s sebou.
Máš disketovou mechaniku?
Fakt. Bez legrace.
Jsem to ale vůl.
Dobrý, Stephene?
- Začíná mě to dohánět. - Ta křídla?
- Ne. Že jsme v Kennedyho centru. - Aha.
Jestli můžeš, šel bych na další.
- Prosím. - Tak jo.
Tohle má 131 000 Scovilleho jednotek.
Jasně. Pohoda.
Fajn.
Stephene, přijde mi, že na Conana pořád dost dáš.
Aby ne!
Vždyť je to Conan O'Brien!
Jediný dvojnásobný šéfredaktor časopisu Harvard Lampoon.
Víš, co to znamená?
- Ne, pouč mě. - Nevím.
Má to na Wikipedii, takže něco určitě.
Další. Val to sem!
Teď tě čeká Da Bomb Beyond Insanity,
zlomový okamžik pořadu a nechvalně proslulá omáčka.
- Můžem? Do toho, Stephene. - Tak jo.
Lahoda.
Ne.
Co na Conanovi nejvíc obdivuješ?
Spíš co neobdivuju.
- Tohle je fakt peklo. - Jo.
Všechno.
Nejenže je to skvělý komik,
dává do každého skeče absolutní maximum.
Víš, jak kolikrát meleš z posledního, a stejně zařadíš vyšší rychlost?
To je jeho denní chleba.
Když se do něčeho dá, necouvne.
Dám příklad.
Když tuhle cenu přijímal, bylo to tady úplně jinak.
Dnes představili dva nové členy rady: Bašára al-Asada a Skeletora, ale Conan…
Pro tebe cokoliv, Conane.
Stephene.
Jdeme na poslední křidýlko.
- Ať to skončí. - Už jen Last Dab.
Čeká tě 2 693 000 Scovilleho jednotek.
Teď už si ty čísla cucáš z prstu.
- Poslední otázka. Šup. - Tak jo. Nebude vůbec lehká.
Kdo je Conan O'Brien?
Conan O'Brien je, ruku na srdce,
ten nejvtipnější člověk na světě.
Když se rozjede, je bourák.
A jak se šprajcne, maká, dokud zase nenaskočí.
Neodchází, dokud neslyší hlasitý, upřímný smích.
Proto je ozdobou každé párty,
a zkazí každý pohřeb.
Když jsme u pohřbů,
můj už se blíží.
Seane, díky, žes do toho šel.
Conane, obdivuju tě, učím se od tebe
a mám tě rád skoro stejně, jako teď nesnáším Seana.
Na Conana O'Briena.
Jsi můj hrdina.
Další řečník je natolik úspěšný,
že platí všechny potraty jedině hotově.
Prosím přivítejte Tracyho Morgana!
Ano!
Dobrý večer, vážení.
Dnes vzdáváme hold frajerovi, co je mi skvělým kámošem.
Vedli jsme takřka totožné životy.
On dělal roky v SNL,
já dělal roky v SNL.
On měl roky pořad na NBC,
já měl roky pořad na NBC.
On byl premiantem na Harvardu,
já měl roky pořad na NBC.
Conan mě zpovídal víc než 50krát a já si to pokaždé náramně užil.
Vždycky jsem se náramně bavil.
Od začátku jsme si sedli.
Oba jsme to chtěli odmala dotáhnout do televize.
Já u ní věčně tvrdnul, protože jsem vyrůstal v Bronxu
a nechtěl jsem venku zařvat.
Conan u ní pro změnu seděl,
protože by se na slunci usmažil.
Bez přehánění.
Mám Conana doopravdy rád.
Moc pro mě znamenáš.
Oba chceme jen rozesmávat lidi.
To máme společný.
Je jedno, jakou máme pleť.
Černá, hnědá, bílá nebo ta jeho divná.
Co to je?
Mám dceru a jednou jsem ji k narozkám
koupil balení 150 voskovek.
Conanova barva tam nebyla.
V přírodě se nevyskytuje.
Conane, vážím si všech úsměvů, které jsme spolu za ty roky vykouzlili.
Jsi těžká váha komediální branže
a můj nevlastní bratr.
A ať už si nás bavil prostřednictvím SNL nebo Simpsonových,
nenapadá mě nikdo vhodnější, kdo by měl získat
cenu Sdružení automobilového průmyslu
pro nejlepší osobní vůz střední třídy.
Mám tě rád, Céčko.
Conan je komediální rokenrol.
Zaručeně vás poblázní.
Nikdy neustřelí.
Jeho úvodní monolog na Oscarech byl perfektní.
Přitom je to nevděčná práce, na kterou si jen tak někdo netroufne.
Ale on ji zvládl skvěle.
OSCAŘI
PORADA SCENÁRISTŮ
DVA TÝDNY PŘED PŘEDÁVÁNÍM
Conan si pojede svoje a vy dva se pak…
Čau!
Projdeme si členy týmu.
- Doufám, že jste biflovali. - Jistě.
Porada scenáristů je zvláštní úkaz.
Představte si partu lidí, kterým platíte za psaní vtípků,
z kterých může vzejít spot pro Volkswagen.
Pokaždé se směju jako blázen.
Prostě chaos.
Já ty vaše frky stejně miluju.
Mám jich plné bříško!
Přes Conana neprojde nic, co není špičkové.
Můžeme se vydat mnoha směry.
Proto bych radši sepsal všechny varianty a pak z nich vybral tu nejlepší.
Musí to být něco, čemu se všichni zasmějeme.
Místo klubů obráží tyhle porady.
Vezme za to a střihne si vlastní show.
Dana Carvey v jednom z posledních dílů jeho pořadu řekla:
„Dřív jsi bavil lidi v zasedačkách a teď rozesmáváš celou Ameriku.“
- Kristepane! To je ale debil! - Moje řeč.
- Že jo? - Ty vole!
- Nemůžu ho vystát. - Je děsnej.
- Namyšlenej. - Ale jak!
A ještě rasista.
MLÁTÍ NÁS A NEPOUŠTÍ NA ZÁCHOD. POŠLETE POMOC.
Nyní přivítejte skvělého herce,
který musel osm let předstírat, že ho baví Carpool Karaoke.
Pan Reggie Watts!
Kam valíš?
V hlavě toho nosíš hrozný hafo.
Rozdáváš radost, kudy chodíš.
Umíš bláznit jako kočka, které někdo přišlápnul ocas.
Něco tě vylekalo a tys to nečekal.
Ale nikdo nic nekuje.
Tak buď v klidu.
Kdosi tě sráží dolů.
Jen nevíš, jak a proč se to děje.
Milej Conane, jo, Conane.
Stejně jsi úžasný chlap, Conane.
Stejně jsi skvělý člověk.
Conane, stejně jsi úžasný chlap.
Jo, Conane.
Stejně jsi skvělý člověk.
Conane.
Stejně jsi úžasný chlap, Conane.
Conan, člověk, jo.
To jsi ty, chlape.
Ty, chlape.
Podívej, kolik lidí tě má rádo.
Chtěl jsem jen…
Díky. Děkuju moc.
Conan si mě vybral jako předskokana po své jediné,
kdoví, třeba bude další, živé turné.
Stojí nohama na zemi, s každým tam vtipkoval.
Kolikrát přišel i ke mně na pokoj.
Přišlo mi, že v tom fakt umí chodit.
Užívá si života, je svůj a nezapomíná na fanoušky.
Děkuju, žes mi celou dobu věřil a měl jsi dobrý odhad.
Svým způsobem jsi mi ukázal,
že jde být střelený, a přitom skromný, a zůstat takový celou kariéru.
To je nesmírně důležitá a cenná lekce pro všechny umělce.
Proto ti z celého srdce děkuju, Conane.
Děkuju. Díky, Kennedyho centrum. Zůstaň Kennedyho.
Náš další řečník vydělal v kinech přes tři miliardy dolarů,
a všechny je vrazil do oblečení z Foot Lockeru.
Potlesk pro Adama Sandlera!
Jo, Triumphe!
Dobrý večer.
Dobrý večer, dámy a pánové, Kennedyovi, Rockefellerovi, Vanderbitovi.
Zdravím i ten vyšňořený komparz.
Jmenuji se Adam Sandler a teď to tady spolu zboříme.
No tak, opřete se do toho!
Vážím si toho. Opravdu.
Vážně. Díky.
Mám na vás prosbu, diskrétní pracháči.
Až na vás ukážu levačkou, řeknete: „Conan.“
Zkusíme si to.
- Conan! - Znova.
Conan!
Nechť oslavy propuknou.
Dnes jsme se zde v hlavním městě sešli, protože…
Conan!
Když jsem tuto prestižní cenu před dvěma lety přebíral já,
myslel jsem, že už to utnou, ale asi ne, protože ji má dostat nějakej…
- Conan! - Velký srandista.
- Conan! - Přátel chudých.
- Conan! - Stožár, co dál roste.
Conan!
Než zapálí svíčku, maže se opalovákem.
Conan!
Studoval Harvard, ale vytahuje to, jen když se doma hádá s Lizou.
Conan!
Vypadá jako ten z Malých uličníků, kdyby vyrůstal v Černobylu.
Conan!
Ira nezapře, má bradavky ve tvaru čtyřlístku.
Conan!
A když si prdne do gatí, smrdí to po mátovém shaku.
Conan!
Jeho sytě rudá kštice zažehla požáry v Los Angeles.
Při porodu ho z matky vypáčili až na rekordní čtrnáctý pokus.
Conan!
Jeho osrstěný penis připomíná Eda Sheerana.
Conan!
Jeho osrstěný penis připomíná Pennywise.
Conan!
V létě na něm má pih, že…
V létě jeho penis samá piha připomíná objetí Rona Howarda a Toma Sawyera.
- Mark Twain ví. - Conan!
Má 12 Kids' Choice Awards a 15 MTV Awards.
- Conan! - Ne, ty mám já, Sandman.
Vidíte, když ukážu pravačkou, řeknete: „Sandman.“
Zkusíme si to.
- Sandman! - A…
- Conan! - A…
- Sandman! - A…
Sandman!
- A… - Sandman!
Tak jo, popojedem.
Jak si sundá tričko, ženské jdou do kolen.
Sandman!
Jak si sundá tričko, svlíkne s ním i kůži.
Conan!
Často nosívá dlouhé basketbalové šortky.
Sandman!
Často mu ze spoďár visí dlouhé chlupaté kulky.
Conan!
- Pletou si ho s Jamesem Caanem zamlada. - Sandman!
Pletou si ho s nafukovacím reklamním panákem.
Conan!
Neuvěřitelný herec!
Sandman!
Neléčitelné akné.
Conan!
Sedne si bez rezervačky v jakékoliv restauraci na světě.
Sandman!
Sedne si leda tak v Panda Expressu, když přijde s dostatečným předstihem.
A v pátek nejspíš utře i tak.
Conan!
Má ruce otisknuté v hollywoodském chodníku slávy.
- Sandman! - Má otisky strýcových rukou na zadku.
Conan!
Plnovous mu naroste do tří hodin.
Sandman!
Po třech měsících snahy se ho děti ptají:
„Tati, co to máš na bradě za drobky?“
Conan!
Střeží si soukromí.
Sandman!
Má telefonní číslo 917-664-765…
Conan!
Brnkněte mu. Čím pozdějc, tím líp.
Král smíchu.
Sandman!
Penis k smíchu.
Conan!
Manžel překrásné ženy, které nesahá po kotníky.
Sandman a Conan!
Ano, to platí pro nás oba. Mám tě rád, Lizo.
I tebe, Jackie.
Díky za vaši dobročinnost.
Ale vážně, Conane. Teď to hezký.
Jsi vtipnej chlap, to se ví.
Vzpomínám si, když měl Lorne sehnat nového moderátora.
A jakmile padlo tvé jméno,
přísahám, že se nenašel nikdo, kdo by se cítil dotčeně.
Všichni se shodli, že to máš být ty.
Jsi pohotovější a milejší než my všichni dohromady
a mám radost, že sis to mohl prožít.
Byla to pecka.
Necháváš nás vyniknout, Conie.
Těší mě, že se znám s tebou i tvou rodinou.
Mám vás rád.
Těší mě, že tě všichni zbožňujou tak jako já.
Ať žije…
Conan!
Konečně poslední host.
Mohl teď v Indianě v klidu kydat hnůj,
ale radši je tady s Conanem.
Prosím přivítejte jedinečného
Davida Lettermana!
Děkuju pěkně.
Díky.
Člověk se pořád dozvídá něco nového.
Pardon, ale já si z dneška taky něco odnesu.
Nejspíš jdu s křížkem po funuse,
ale mně v paměti utkví
jistá překvapivá,
nijak zvlášť nevábná
a svým způsobem přitažlivá část Conanova obličeje.
Pro mě novinka.
A když se řešily pihy na jeho penisu, musel jsem na scénu.
Cena Marka Twaina.
Kristepane. Řeknu jen jedno.
Nejsem historik, ale dnešek dle mého vejde do dějin
jako jedna z nejzábavnějších odbojových akcí.
Dovolte mi pár postřehů.
Ano, mohl jsem v Indianě kydat hnůj.
Tahle roční doba tomu vyloženě přeje.
Ale já si řekl ne, radši budu tady s Conanem
a za tím si stojím, vážení.
Dnes jsme se sešli, abychom vzdali hold scenáristovi, umělci
a zatvrzelému popírači změny klimatu, Conanu O'Brienovi.
Těžko byste hledali vhodnějšího laureáta,
protože stejně jako Mark Twain je Conan především mistr psaného slova.
Navíc mě stejně jako Mark Twain i on lstí přiměl natřít plot.
To byste…
Troufám si říct, že ze všech zde přítomných
je právě mé vzezření asi nejblíž tomu, jak Mark Twain vypadá…
v tuhle chvíli.
Náš oslavenec není jen moderátor talk show.
Psal pro SNL a Simpsonovy,
procestoval s kamerou svět a moderoval Oscary.
Conane, jaký je to pocit, když chtějí, abys znova moderoval Oscary?
Když vybrali Conana jako moderátora Late Night,
všichni se ptali: „Kdo to je?
Jak se mu to povedlo? Proč je tak bledý? Není nemocný?“
„Má dost vitaminu C?
Je to mimořádně vytáhlé dítě,
nebo dětinský muž běžného vzrůstu?
Trpí anémií?“
Když jsem to všechno slyšel, musel jsem si ho naladit.
A usoudil jsem, že Late Night v jeho podání
je náramně vtipná.
Nebáli se riskovat.
Šlo o svérázný humor v tom nejlepším slova smyslu.
Bylo to ujeté, absurdní a chytré.
A to je dost náročná trojkombinace.
Nic podobného tehdy v televizi neběželo.
Teď vám přiblížím okamžik, kdy mi došlo,
že je Conan pro Late Night trefou do černého.
Mám na tebe otázku.
Nejspíš bude dost nečekaná,
ale když jsem tuhle práci získal
a dorazil sem do 30 Rocku…
Jak se ti to vůbec povedlo?
Vypsali nějakou diváckou soutěž?
- Ano. - Jo.
Na téma „Talk show podle mého gusta“ a já skončil čtvrtý.
Ano. „A já skončil čtvrtý.“
V tu ránu mi došlo, že je fakt dobrej.
Conan o sobě dřív rád tvrdil, že mezi nás nepatří.
Ale dneska si převezme pověstnou cenu Marka Twaina.
Dámy a pánové, přivítejte Přerušovače,
Urážejícího psa Triumpha,
Papeže z FedExu, Masturbujícího medvěda
a Jordana Schlanskyho.
Je mi velkou ctí
předat v pořadí 26. cenu Marka Twaina za americký humor
našemu skvělému příteli Conanu O'Brienovi.
Conane.
Díky.
Díky moc.
Prosím vás.
Být…
Žeru tě!
Já vás taky, pane.
Přebírat tuhle cenu z rukou Davida Lettermana
je pro mě něco, nad čím zůstává rozum stát.
Musím to zasadit do kontextu, abyste chápali.
Píše se rok 1987
a já žiju v Los Angeles.
Mám dva roky po vejšce
a jsem bez práce.
Já a můj parťák Greg jsme právě přišli o první scenáristickou práci pro televizi
a já sedím sám v jednom bistru
na Wilshire Boulevard
a v jednu odpoledne do sebe co nejpomaleji sunu lívance,
abych se zbytek dne nenudil.
Mám smělý cíl.
Věřím, že mým osudem je psát pro Davovu Late Night.
A jeho hlavní scenárista mi sdělil,
že právě zaplnili poslední volné místo v týmu
a mají plný stav.
Ocelová vrata se přímo přede mnou zaklapla.
Nemám nejmenší tušení, co budu dělat.
Představte si, že by se najednou
zjevil anděl z budoucnosti
a řekl mi, že za 40 let
budu stát na pódiu v Kennedyho centru ve Washingtonu
a převezmu si nejprestižnější cenu za komedii
z rukou samotného
Davida Lettermana.
To…
Zíral bych na toho anděla jako s otevřenou pusou
a řekl bych: „Tak počkat.
David Letterman ještě žije?“
„Ode dneška za 40 let?“
„Vždyť je o 20 let starší než já!“
„Bože, jak asi vypadá?“
Anděl by dodal: „Má plnovous,“ a já: „Slušivě zastřižený?“
Anděl: „Ne, celý bílý, dlouhý až na zem.“
„Představ si Dostojevského, jak rýžuje zlato na Yukonu.“
Tobě snad přeskočilo?
Takže to, co se právě událo, pro mě bylo podobně zásadní
jako pro Oppenheimera Los Alamos.
A než budu pokračovat,
musím poděkovat svým rodičům,
kterým tahle sláva o tři měsíce utekla.
Byli by z toho úplně vedle.
Dál své krásné a nadané ženě Lize.
A… Ano.
A svým trpělivým dětem, na které nikdy neudělám dojem-
Neve i Beckett jsou mnohem chytřejší než já.
Nechápou to a já se jim nedivím.
Dál chci poděkovat zde přítomné kapele Maxe Weinberga.
Děkuji i všem těm nesmírně laskavým a nadaným gratulantům,
kteří kvůli mě dnes vážili cestu.
Tohle jen tak nerozdýchám.
Slovy mých lidí parádní micva.
Přivlastňujem si, co se nám zlíbí.
A zvláštní poděkování patří skvělým lidem,
kteří tady v Kennedyho centru už léta pracují
a bojí se, co budoucnost přinese.
Za tu nezištnou oddanost umění jim patří můj neskonalý vděk.
Zaslouží si…
Zase klid.
Poděkovat musím hrozné spoustě lidí.
Proto se tyhle proslovy vždycky tak zvrhnou.
Prostě jim všem poděkovat musíte.
Jinak to nejde.
Tak už to je.
Ale pak se to natáhne.
Napadlo mě, jak to sfouknout co nejrychleji.
Prosím přivítejte profesionálního dražebníka dobytka Roberta Stricklera.
Pojď k nám.
Poděkování si zaslouží Neil, Luke, Kate a Jane O'Brienovi. Díky za vše.
Reardonovi, Lorne Michaels, Mike Sweeney,
Jeff Ross, Robert Smigel, Greg Daniels, Sona Movsesian.
Vždycky mě povzbudili.
Amy Lippman, Rodman Flender, Rick Ludwin, Rick Rosen,
Gavin Polone, Ari Emanuel, Lee Brecken. Vždycky mi věřili.
Sarah Wicks, Paula Davis, Steve Coogan, Lisa Kudrow, Aaron a Judy Daniels,
Jonathan Groff, Bob Odenkirk nepomohl, ale je známý.
Matt O'Brien, David Hopping, Adam Sachs, Nina Rosenstein,
Erica Brown, Jason Klamm, Andy Richter, můj věrný parťák.
Mike Reese, Al Jean, Jeff Martin, Sam Simon,
Matt Groening, James Brooks, Pat Lee, Don Moffitt, Bob a Ginny,
Monty Python, animáky Warner Bros, Růžový panter.
Nevíte, co pro mě znamenáte. Zůstanu vám navždy vděčný.
A nakonec dvouletá, půltunová dojnice,
která se mnou byla od samého začátku. Tři tisíce. Tři a půl.
A…
Čtyři a půl. Pět tisíc.
A…
Šest tisíc. Šest a půl.
A…
Sedm a půl.
Prodáno tamhle dozadu za 7 500.
Jo!
Převzetí ceny pojmenované po Marku Twainovi
beru jako velkou zodpovědnost.
Těžko se můžete Twainem ohánět,
aniž byste věděli, kdo byl a jaké hodnoty ctil.
Nenechte se zmást bílým kvádrem, doutníkem a parníkem.
Twain žije dál a je i v dnešní době mimořádně relevantní.
Ano, je to nejznámější americký humorista,
ale jeho odkaz přežívá hlavně kvůli jeho zásadám.
Na těch jeho humor stojí,
díky nim je jedním z nejslavnějších Američanů.
Tak především, Twain nesnášel uzurpátory.
V jeho díle je představují třeba opilecký otec Hucka Finna
nebo jistý Tom Driscoll.
Napsal ty postavy tak, aby je čtenáři nesnášeli.
Rány uštědřoval výhradně těm nahoře a hluboce soucítil se slabšími.
Twain…
Twain nesnášel pokrytectví a pohrdal rasismem.
Napsal: „Na světě je mnoho úsměvného.
Například když si o sobě běloši myslí, že jsou míň suroví než ostatní surovci.“
Twain soucítil s bezmocnými,
s otroky z období rekonstrukce, čínskými přistěhovalci v Kalifornii
i evropskými Židy prchajícími před antisemitismem.
S lhostejností vůči tomu, jak vypadá svět kolem nás,
bojoval jeho poznáváním,
a to v době, kdy bylo cestování mimořádně náročné.
Projel celý svět a napsal:
„Cestování je lék proti předsudkům, nesnášenlivosti a úzkoprsosti,
a proto ho mnozí z nás potřebují jako sůl.“
Twain…
Twain neuznával populismus, hurávlastenectví, imperialismus,
hon za bohatstvím v pozlaceném věku
ani bezmyšlenkovitou americkou nadřazenost a nadutost.
Co víc, Twain byl patriot v tom nejlepším smyslu slova.
Miloval Ameriku, ač věděl, že má plno vad na kráse.
Twain napsal:
„Patriotismus znamená podporovat vlast za všech okolností
a vládu, když si to zaslouží.“
Čili…
Někteří…
Někteří si říkáte, co to má společného s humorem.
Přeci úplně všechno.
Všechno.
Já humor odmala miluju.
Hlavně ten sebekritický, sarkastický,
poukazující na fakt, že nikdo není dokonalý
a všichni se plácáme v tom bahně spolu.
Twain je vtipný a důležitý dodnes,
protože jeho humor je bujarou oslavou
všech našich strachů, nejapností
a nejrůznějších závadností.
Když Twaina oslavujeme
a vnímáme ho takového, jaký byl,
dochází nám, že jsme z jednoho těsta, a máme k sobě zase o krůček blíž.
Tímto tedy přijímám tuto cenu
se vší pokorou, zbrklostí,
bezvýznamností, strachem, pochybnostmi
a nefalšovanou nejapností.
Děkuji vám. Je to pro mě životní čest. Děkuji mockrát.
A…
Víte…
Děkuju. Normálně…
při potlesku ve stoje odcházím, ale teď ne.
Říkal jsem, že Twain pořád žije, a nebyla to fráze.
Marku Twaine, mám tě rád.
Já tebe také, Conane O'Briene.
Bože můj, to je Mark Twain!
Krindypindy, to si piš, že jsem Mark Twain.
Sleduju udílení téhle ceny už 30 let tamhle ze stromu.
A ty jediný si ji plně zasloužíš.
To nemyslíte vážně, pane Twaine.
To si piš, že myslím, Conane.
Všichni předchozí ocenění jsou šašci.
Will Ferrell dokonce kardinální.
Kdyby měl oči ještě o fous blíž u sebe, byl by z něj kyklop.
Adam Sandler neumí číst.
No vážně.
Leporelo musel v půlce odložit, páč si z něj nadělal do gatí.
Kevin Hart přetavil svou děkovnou řeč v reklamu na kreditku.
Počkat.
Nenechám vás všechny ty komiky takhle bezostyšně urážet, pane Twaine.
Proč?
Sám jsi tenhle skeč napsal.
Já ho tu jen slovo od slova papouškuju.
To je lež.
To tam bylo taky.
Tak já teda na scénář prdím a budu mluvit hezky spatra.
V humoru hrají prim slabost a absurdnost.
A ty jsi dva v jednom, Conane O'Briene.
Jsi zesinalé přerostlé děcko,
s kterým to jde už třicet let od devíti k pěti,
protože ze sebe akorát křečovitě děláš kreténa,
a přesto jsi to nějakým zázrakem
dotáhl až sem.
Jako rozmočená zátka vyplavená na opuštěnou pláž.
To je od vás dost kruté, pane Twaine.
Ale přesně to jsem na vás vždycky tak obdivoval.
Časy se mění, ale lidi musí zůstat nekompromisní.
Vážím si toho, co jsi o mě předtím řekl.
Máš kuráž, hochu.
A ačkoliv i tohle je z tvého scénáře,
myslím to vážně.
Od vás to pro mě moc znamená.
Mám vás opravdu rád, pane Twaine.
Já tebe taky, Conane O'Briene.
Tak jo, dost už. Stačí. Konec.
Ne, tímhle to skončit nesmí.
To by nešlo.
Ale byls dobrej, Forte.
Dámy a pánové, na kytaru umí.
Co kdyby vám trochu zabrnkal?
Jo!
To je ono! Conan O'Brien!
Dělej. Teď ty.
Děkuju vám moc!
Will Forte, díky!
Adam Sandler! Děkuju vám všem!
Překlad titulků: Vojtěch Tuček