Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
У ГРУДНІ 2024 РОКУ
КОНАН О'БРАЄН ДІЗНАВСЯ, ЩО ЙОГО НАГОРОДЯТЬ
ПРЕМІЄЮ МАРКА ТВЕНА ЗА АМЕРИКАНСЬКИЙ ГУМОР.
ЧЕРЕЗ ДВА МІСЯЦІ НОВА АДМІНІСТРАЦІЯ ЗМІНИЛА КЕРІВНИЦТВО ЦЕНТРУ КЕННЕДІ.
-Привіт, Конане! -Привіт, як ви?
23 БЕРЕЗНЯ 2025 КОНАН ІЗ ДРУЗЯМИ
ВИРІШИВ ВІДВІДАТИ ЦЕРЕМОНІЮ У ВАШИНГТОНІ…
АБИ ПОСМІЯТИСЯ, ВІЛЬНО ВИСЛОВИТИСЯ Й БЕЗКОШТОВНО ВИПИТИ.
Пані та панове,
зустрічайте нову еру Центру Кеннеді,
еру, у якій цінують американські цінності.
На всім відомій сцені вас чекатиме вишукана, елегантна
й захоплива вистава, якою може пишатися вся нація.
Добрий вечір,
вітаю в Центрі Кеннеді.
Дякую всім, що завітали, і сором вам, що прийшли!
Так піде, ага?
А тепер, пані та панове,
вітайте 26-го переможця
премії Марка Твена —
Конан О'Доннела!
О'Браєна.
-О'Браєна. Так. -Привіт!
-Конане! -Дякую.
Дуже всім дякую!
Це неймовірно.
О так!
Дуже вам дякую.
Як би ваші колеги описали вас?
Я чесний, справедливий і безмежно творчий.
Не більше одного слова, будь ласка.
Ти схожий на рудоволосий манекен.
Мені б твою впевненість.
Ні, я просто марю.
Я в нормі.
Гадаю, я тепер на розігріві.
Ані руш.
Вас заарештовано за публічний показ стояка.
Я вважаю себе режисером.
Алло, це робота?
Робота на телебаченні?
Ти маєш бути на рівні Леттермана.
Я спробую.
Ваш ведучий — Конан О'Браєн!
Кабельне телебачення.
СТОП
Ви бачили фрагменти його шоу? І так завжди.
Джинджер, ні!
У 2000 році!
Мій наступний гість…
Перебивач!
Ти покидьок.
Так, я знаю.
Коли він не хоче визнавати щось, він входить у роль.
Це брехня.
Не можна приймати наркотики.
Дякую. Залишайтеся на місцях.
Ми це зробили! Так!
УНІВЕРСИТЕТ ФЕНІКСА
Це «Конану О'Браєну потрібен друг».
Так!
Мені літрову.
Йому літрову, а мені один літр.
Я глузуватиму!
Стендап-комік,
актор, а тепер ведучий шоу —
усе в одному.
Вітайте
Джона Малейні!
Вітаю всіх. Я Джон Малейні.
Для мене честь бути в Центрі Кеннеді, або як його скоро називатимуть:
«Павільйон Роя Кона для здорованів, що люблять котів».
Вітаю мого друга Конана О'Браєна
з отриманнями 26
і останньої Премії Марка Твена за американський гумор.
Коли я почув, що він отримає цьогорічну премію Марка Твена,
я пригадав слова Девіда Берковіца, або ж Сина Сема, сказані ним,
коли його пов'язали у спекотну йонкерську ніч 1977 року.
«Народ, ви чому так довго?»
Багато таких промов містять купу жартів і приберігають найкраще на кінець.
Я ж виголошу найкраще спочатку.
Конане О'Браєне, ти мій герой.
Завдяки тобі
я почав свою кар'єру коміка,
який потрапив на ТБ, хоч усе свідчило про інакше.
І завдяки тобі я той, ким я є.
Ти показав, як чудернацький католик,
який не подає виду, але має купу переживань,
може орієнтуватися в індустрії розваг.
Я копіював і крав у тебе все, що можна й не можна.
Конане, я щиро вдячний.
Я…
Я дивився прем'єру «Пізньої ночі з Конаном О'Браєном»
13 вересня 1993 року.
І ти мені одразу так сподобався, що я й не встиг помітити,
що бути твоїм фанатом впродовж 32 років —
стане одним із найважчих емоційних випробувань мого життя.
Бути фанатом Конана від самого початку було важко.
Завжди треба було підписувати якусь петицію
або ходити на протести за нього.
Я наче був фанатом якогось центру відпочинку в оновлюваному районі,
який будівельники хочуть знести.
Це безпідставно, але ми кричимо:
«Не забирайте його в нас!»
Ранні роки Конана були бурхливими:
якось він набрав собі купу 13-тижневих контрактів.
І цей факт я знаю з 12 років.
Жоден дванадцятирічний не повинен казати:
«Боже, у нього закінчується контракт».
Дитина не повинна переносити такий стрес.
Ви, певно, думаєте, що до нього я мав улюбленців.
Я був фанатом «Кабс»,
тому я знав, як уболівати за тих, хто програє,
але з Конаном я наче вболівав за «Кабс»,
і їхній програш здавався настільки чудовим, наче вони виграли,
і я намагався переконати в цьому табло.
Я наче був фанатом «Кабс», після кожної гри яких
люди серйозно обговорювали, чи варто дозволяти їм бути командою.
І я був радий вболівати за тебе.
Наступні десять років я наслідував тебе.
У липні 2008 року я вечеряв із мамою,
і мені подзвонили сказати, що мене взяли сценаристом «Суботнього вечора».
Я повернувся, сказав мамі, офіціант почув мене й сказав:
«Ви знаєте, що так починав Конан О'Браєн?»
І я сказав: «Я знаю про це половину свого життя, придурку».
Я прямував на колишню роботу Конана,
коли його зірка продовжувала сходити.
Тоді в 2010 році, боже,
я знову прикувався до дерева Конана,
поки до мене наближалися бульдозери.
Але
годі вже про це.
Конан чітко дав зрозуміти, що він мудро про все забув.
Тим часом усі його радикалізовані прибічники
блукали країною
і параноїдально вважали тих, хто нам платить, ворогами. Повний безлад.
Конан сказав: «Не будьте циніками», — і спокійно заробив цим 50 мільйонів.
Ти найбагатший аутсайдер міста.
Знаю.
Конане, ти досягнув надзвичайних висот.
Від самої появи на наших екранах ти був неймовірним,
але й адаптувався, придумував нове, викручувався
й підлаштовувався знову й знову.
Тобі вдалося. Ти виграв.
Я згадав цитату,
яку часто приписують Марку Твену,
хоча багато хто вважає, що вперше її сказав Син Сема.
Історики досі сперечаються про походження, але сьогодні вона буде якраз.
Повторю, що цитату приписують Марку Твену або Сину Сема.
«Дорогий Джиммі Бресліне…
Це Син Сема.
Не думай, що я заснув
і через це не писав тобі. Ні.
Я досі тут,
наче дух, що блукає вночі:
спраглий, голодний,
я рідко відпочиваю і старанно хочу догодити отцю Сему.
Я люблю свою роботу і зміг заповнити порожнечу.
Твій убивця, містер Монстр,
також відомий як Син Сема».
Дякую за нагоду бути тут і вітаю, Конане.
Наступний гість зробить смішним усе, окрім своїх останніх семи фільмів.
Вітайте Вілла Феррелла!
Що ж. Гаразд.
Навіть не знаю, як почати.
Конан хоч прийшов сьогодні? Не чули?
Ні?
Він тут? Знаєте?
Де?
Ага, гаразд.
Добре.
Мій психотерапевт просив не переводити тему розмови на себе,
з чим я б зазвичай погодився.
Це такий особливий момент, але…
Перепрошую. Я просто вимушений обговорити очевидне.
Отже, якщо хтось тут не знав це,
то я отримав премію Марка Твена за американський гумор у 2011 році.
Ні, дякую.
Дякую.
Тоді це було зробити важче.
Але це таке.
І мені пощастило, що Конан О'Браєн,
чоловік, що сидить отам,
виголошував для мене промову, як я роблю зараз,
і він сказав кілька слушних зауважень.
Після шоу Конан підійшов до мене й сказав: «Вітаю».
Я тоді заслужив,
адже був одним із найсмішніших коміків того часу.
Але потім Конан сказав мені, і я пам'ятаю, ніби це було вчора.
Він сказав: «Слухай, хочу сказати,
якщо мені колись запропонують премію Марка Твена,
я відмовлюся від неї.
Я не прийму її з поваги до тебе».
Я не казав цього.
Ти казав!
Боже!
Ти точно це казав!
Господи!
Господи, ти казав це!
Боже!
-Серйозно? -Ні.
Неймовірно!
Боже!
Очікуваний хід від нього!
Хочеш сказати, що я це вигадав?
Хочеш це сказати?
Я знаю, що це твоє свято, але зараз ти виставив себе дурнем!
Ти збожеволів!
Я знав, що так станеться.
У мене немає на це часу.
Знаєш, що я зараз мав би робити?
Уявляєш?
Я мав би закривати Міністерство освіти.
Але мушу вислуховувати оцю фігню!
Джекі, мій психотерапевт попереджав, що це може статися.
Що ти не визнаєш ситуацію,
і мені доведеться змиритися з тим, що, можливо,
ти, Конане О'Браєне,
насправді заслужив на цю нагороду.
Що ти, друже, один із найкмітливіших, найрозумніших
і найсмішніших людей, яких я знаю.
Річ у тім,
що ти ніколи не зрозумієш, наскільки твоя щедрість допомогла мені виступати.
Я змушував твою авдиторію слухати довгі й складні фрагменти,
які мало кому були цікаві,
прямо як і ця промова, яку я змусив слухати всіх вас.
Якою би божевільною не була ідея, ти ніколи не відмовляв.
Коли ти пішов з «Нічного шоу», бо «Шоу Джея Лено» було надто популярним.
Це був культурний момент. Джей Лено о десятій вечора.
Це був дух часу.
На своєму останньому шоу ти просив нас не бути цинічними,
боротися за свої принципи
в комедії чи в житті.
І попри все, що ти сказав мені на вечірці після тої церемонії в 2011 році,
думаю, ти заслуговуєш на нагороду.
Вітаю.
Дуже розумні люди зазвичай чудові коміки,
і йому не загрожує хтось такий же смішний
або, не дай боже, смішніший.
Так буває не завжди.
Таке буває рідко.
Але тому ми всі тут.
Вітайте жіночу версію Рікі Джервейса,
але з кращими жартами й меншими грудьми —
Ніккі Ґлейзер!
Доброго вечора.
Це було восени 1981 року.
Був перший клас старшої школи, тато прийшов з роботи й каже:
«Ти маєш глянути шоу, яке я вчора записав для тебе.
Тобі сподобається».
Я неохоче сіла.
Він дістав свою касету,
і те, що я побачила, змінило моє життя.
Це було порно-відео, яке він з мамою зняв на вихідних, але…
Коли він знайшов потрібну касету, а я перестала блювати,
він увімкнув мені
святкування п'ятої річниці «Пізньої ночі з Конаном О'Браєном»,
і мені зірвало дах швидше, ніж одяг злетів з мами на першій касеті.
Я не могла повірити.
Я спитала: «Чому шоу йде вже п'ять років, а я лише про нього дізналася?»
Тато такий: «Бо перші три роки були не дуже».
Я замислилася, чому це взагалі пізнє шоу?
Певно, тому, що чоловік у костюмі там брав інтерв'ю у відомих акторів,
а після перерви на рекламу
сперечався з героєм, якого звали Накурений Перевертень.
Саме співіснування пристойності й хаосу
зробило Конана особливим
і подарувало надію на те, що колись я можу стати дорослою,
звучати, як доросла, мати повагу від дорослих,
і водночас поводитися, як дурепа.
Але Конан не просто ікона нестримного безглуздя.
Він також дозволив нам сміятися
з найбільш розпусних й аморальних жартів,
які ви бачили по телевізору.
На своєму шоу він іноді
показував випадкові сцени із серіалу «Вокер, техаський рейнджер».
Так.
Зараз я увімкну свою улюблену і, Конане, гадаю, ти її знаєш.
І ви побачите її в престижному Центрі Кеннеді.
Поїхали.
Як справи, малий друже?
Добре. І тепер я малий гість.
Або як кажуть черокі «Адава Йолі».
Вибач, що сварюся, але очманіти.
Вокер сказав, що в мене СНІД.
Це фірмовий Конан.
Хороший хлопчик-католик, що безсило вглядається в фальшиве нічне небо
й відмовляється від фрагменту, який не лише схвалив, але й репетирував.
Такі епізоди працюють,
якщо глядачі знають, що ви хороша людина і вам можна довіряти.
І, Конане, ти саме така людина.
Коли я вперше прийшла на твоє шоу,
я була нікому не відомою комікинею, яка вперше грала сцену,
і після виступу ти підійшов до мене
й розмовляв зі мною і моєю родиною десь пів години,
що було одним з найкращих моментів,
який був у нашої сім'ї. А ми були в Бренсоні.
Конане, ти довів, що можна не лише зустріти своїх героїв,
але й що вони можуть фліртувати з твоєю мамою.
Я кажу тобі це за кожної нашої зустрічі,
але ти найсмішніша людина на світі.
Я впевнена.
Граєш ти в старий бейсбол,
безжально висміюєш те, як Джордан Шланскі каже «танґо»,
створюєш місце для таких чудернацьких персонажів, як Препарейшн Ейч Реймонд,
Карамельна паличка Мінті, яка впала на землю…
Чи мене! Перебивача!
Боже, ні.
О ні. Як ти…
Проскочив охорону?
Що ти зробив? Сказав їм, що ти…
Ароматерапевт Білла Барра?
Годі тобі. Це Центр Кеннеді. Це місце…
Колись було важливим?
Гаразд. Досить.
Сьогодні ми святкуємо…
Нагородження цього рудого виродка.
Агов! Цей рудий виродок проводив…
Церемонію «Оскар».
Ти ж проводив лише…
Паразитів у свій шлунок.
Вияв трохи поваги. Конан легенда комедії.
А ти…
Найжахливіший етап його кар'єри?
Я не думаю, що це правда, бо…
У нього зараз є подкаст?
Але…
Це не так і жахливо, бо…
Усі зараз ведуть подкасти.
Не кажи, що в тебе є подкаст.
Де я оглядаю чоловічі туалети з Корі Фельдманом.
Боже мій.
Гадаю, у нього…
Нуль слухачів?
Особливо враховуючи, що…
Це інший Корі Фельдман.
Що? Це навіть не…
Актор Корі Фельдман?
Це Корі Фельдман…
Працівник пропускного пункту.
Це просто…
Найжалюгідніше, що ти чула?
Ну, так, хіба скажеш, що…
Я ношу накидку, у якій поховали Ширлі Темпл?
Боже!
Можеш, будь ласка…
Віддати накидку?
Ні, нащо вона мені. Я хочу, аби…
Я забрався звідси?
Так. У тебе ж…
Засідання уряду?
Стоп.
Ні.
Чекай, ти новий…
Міністр будівництва і міського розвитку?
Хоч ти й…
Ніколи не жив у будинку.
А ще ти…
Сексуальний злочинець?
Що для цієї адміністрації…
Величезний плюс.
Гаразд. Це явно…
Затягнулося?
Так. Але як ще краще привітати Конана, як не покликати героя…
-Якого ніхто не просив. -Так.
І сценкою, яка марнує час усіх.
Бінго!
Дякую, Перебиваче!
Дякую, Конане. Я рада, що змогла привітати тебе. Я тебе люблю.
-Сподіваюся, ти радий. -Дякую.
«Нью-Йорк Таймс» називає його одним з найкращих стендап коміків.
«Горді хлопці» називають його змарнованим потенціалом.
Вітайте Білла Барра!
Гаразд. Дякую. Дуже дякую всім. Я радий бути тут.
Конане. Радий бачити тебе й усе таке.
Я радий завітати в Центр Кеннеді.
Немає нічого смішнішого за творчу атмосферу округу Колумбія.
Так? Я не знаю, що це.
Є в цій багатій місцині щось,
що приваблює людей, які люблять починати й продовжувати війни,
водночас знищуючи робочий клас заради своїх власних інтересів.
Так.
Я б нізащо не пропустив цього.
Коли мене запросили сюди, я знав, що мав прийти,
адже я відчував спорідненість з Конаном ще до зустрічі з ним,
бо я теж рудоволосий.
Ми — невидима меншість.
Ми ховаємося в тінях дерев у полі вашого зору.
І спостерігаємо, як усі люди з нормальною пігментацією гріються на сонці.
Але мені було легше, адже в мене звичайний розмір тіла.
Розумієте? Але Конан…
Конан не міг сховатися. Він був двометровим більмом.
Він виходив на майданчик і шукав друзів.
Погляньте, у бідолахи й шансу не було.
Через що в нас з'явився черговий чудовий комік.
Тому він і тут.
Так.
Отже, у дитинстві я був великим фанатом стендапу
й дивився, як усі мої улюблені коміки ходили на вечірні ток-шоу.
І якщо вам щастило не облажатися,
був шанс, що вас покличуть на диван
поговорити з ведучим.
Мене це вразило.
Мій дурний мозок всмоктував виступи коміків
зі старого телевізора,
і те, що тебе кликали на диван,
показувало, що ви певним чином належали до кінозірок,
які розповідали свої довгі історії, що нічим не закінчуються,
і катували ведучого.
Люди мінялися.
Треба було слухати інших, давати їм час висловитися,
і якщо ця людина виступала погано, ти мав рятувати ситуацію.
І з мого досвіду, у цій справі
ніхто не був кращим за Конана О'Браєна.
Так.
Отже, зараз будуть компліменти, друже.
Тобі не сподобається, але ти мусиш вислухати.
Гаразд? Не знаю.
Щоразу на його шоу мені було дуже комфортно.
Він знав, до чого я веду,
але ідеально вдавав, що не розуміє цього,
хоча постійно наводив мене на свій жарт.
Словами не передати, як сильно мені подобалися твої шоу.
Мені подобається, як працює його мозок. Він дуже веселий, кмітливий,
і щоразу, коли я з ним, я знаю, що все буде гаразд,
бо він зробить ідеальну підводку під жарт
і не дасть показатися дурнем, адже він чудовий.
Тож…
Віриш чи ні,
але в цій індустрії я вважаю тебе двометровим старшим братом.
Братом, який зберіг волосся.
Я дуже радий за тебе
й не можу згадати ще когось, хто більше б заслуговував на цю нагороду. Так?
Отже, я сказав всі компліменти.
Тепер знову стану відлюдькуватим німецько-ірландським навіженим.
Конане, ми обидва знаємо,
що жоден із нас не згадає все те, що я сказав про тебе сьогодні.
Після шоу ми ніяково потиснемо руки
й незграбно обіймемося.
А після цього
ми поглузуємо з того, як товсті люди їдять торт
чи затонулий круїзний лайнер. Про будь-що.
Посміємося з негараздів інших поки наша дружба повертатиметься
до місця емоційної неприв'язаності, де й була весь час.
Вітаю, ти заслуговуєш на це. Дуже тобі дякую.
Гарного вечора.
На початку кар'єра коміка залежить від оточення.
Ти постійно проводиш час із коміками,
а коли досягаєш успіху, уже не маєш часу бути з ними.
Тому головна перевага цієї події в тому,
що ти з тими, у кого з тобою багато спільного.
Ця подія особлива через Конана,
адже я не можу уявити людину, яку люблять більше, ніж Конана.
Я фанат Конана ще з моменту, коли переїхав до Америки.
Я переїхав сюди сам, без родини,
був 18 річним хлопцем у невідомих землях.
Я не уявляв, як Америка прийме мене.
Мені було самотньо й страшно.
Я ввімкнув телевізор у вітальні гуртожитку в Айові
й одразу побачив, ведмедя, що мастурбує.
Я тоді одразу подумав, що мені тут сподобається.
Багато хто може говорити про це,
але ніхто ще не знайомився з Америкою через ведмедя, що мастурбує.
Це доречне знайомство.
Нічого не представляє Америку краще, ніж могутній хижак,
який задовольняє себе на ТБ.
Сьогодні Конан приєднався до таких атлантів, як Джулія Луїс-Дрейфус,
Боб Ньюгарт, Адам Сендлер і Стів Мартін, але чи заслуговує він на це?
Чи заслуговує він отримати премію Марка Твена за американський гумор?
Саме це питання ми й обговоримо на моєму шоу «Твен-Ток».
ТВЕН-ТОК
Гаразд.
Пройдімося категоріями, які визначають комедійний геній і перевіримо,
як зійдуться показники.
Перша категорія, вплив.
Конан був одним зі сценаристів
одного з найлегендарніших телешоу всіх часів — «Сімпсонів».
Люди люблять обговорювати внесок Конана в їх створення.
Його ім'я згадують 93% разів,
коли люди в інтернеті обговорюють сценаристів «Сімпсонів».
Порівняємо це з його реальним внеском.
3 ІЗ 781
Ну, в «Сімпсонах» 781 епізод.
Конан написав сценарій для трьох.
Знаєте що? Зблизимо, аби побачити краще.
Ще трошки.
Ось.
Це цілих 0,38 відсотка.
Для порівняння, Чарлз Менсон написав 0,41 відсотка пісень гурту The Beach Boys.
Чарлз Менсон доклався до The Beach Boys більше,
ніж Конан до «Сімпсонів».
До речі, серії «Сімпсонів», написані Конаном,
називаються «Мардж проти Монорейки»
й два інших епізоди.
Чесно кажучи,
«Мардж проти Монорейки» — один з найкращих епізодів «Сімпсонів»,
але Конан не зациклювався на цьому.
Монорейка з шістьма вагонами! Що я казав?
-Монорейка! -Як це називається?
-Монорейка! -Правильно, монорейка!
Перейдімо до найважливішої якості коміка — цілеспрямованості.
Комедія — це цілеспрямованість, і найкраще Конан демонструє її,
коли висміює своїх гостей.
Між «Пізнім шоу», «Нічним шоу» і «Шоу Конана» на «ТБС»
Конан був ведучим на вечірніх шоу 4 381 раз
і сміявся в середньому 193 рази за епізод.
Завдяки новій технології ШІ
ми можемо визначити, що 2% із цих 193 разів
були щирими.
Погляньмо на ще дещо.
Подивимося кліп, де Конан сміється щиро…
і порівняємо його з вибірковими прикладами нещирого сміху
на його вечірньому шоу.
Я більше не гратиму в «Кремнієвій долині».
Мило з твого боку.
Це найкращий кліп, який змогли знайти.
Дякую продюсерам.
Остання категорія — репутація.
Я можу довго балакати про те, що колеги думають про Конана,
як вони захоплюються його роботою,
як він надихав покоління коміків,
але замість цього
я розповім тобі, що ти означаєш для мене.
Конане, ти мій герой.
Ти ніколи не зрозумієш, наскільки ти важливий для мене.
Я щиро так вважаю.
Я багато разів намагався сказати це, а ти міняв тему.
Я комік завдяки тобі.
Це правда. Тож після цього
ти подзвониш моїм батькам, аби перепросити.
Я не можу уявити когось, хто би більше заслуговував на цю премію, ніж ти.
Дякую, що покликав.
Це надзвичайно важливо для мене. Дякую.
Більшість не знають цього про Конана, але кілька років тому
йому видалили величезний наріст, який сьогодні завітав до нас.
Вітайте неймовірного Енді Ріхтера!
Вітаю!
Дякую всім. Привіт.
Привіт усім.
Боже, цих О'Браєнів і не розрізнити.
Створили екземпляр, і за його подобою робили інших.
З усіх моїх шлюбів
шлюб із Конаном тривав найдовше.
Ми познайомилися в 1993 році, і коли мене найняли сценаристом «Пізньої ночі»,
я і не знав, що це перетвориться на мільйон років у якості посіпаки Конана.
Це був початок мого початку,
і я завжди буду вдячний Конану
за запрошення попрацювати над нашим смішним шоу.
Це дуже щиро,
коли артист дозволяє іншому артисту роками сидіти поряд із ним
і ділитися увагою публіки.
Коли я згадую, як починалося наше маленьке шоу,
як критики розривали його перші сезони, як ми не знали, скільки воно існуватиме,
приємно усвідомлювати, наскільки далеко ми зайшли.
Ти отримуєш премію Марка Твена,
а в мене один із найкращих подкастів на платформі «Тім Коко».
Ні, будь ласка.
Будь ласка.
Дякую.
Я щасливий називати тебе своїм другом і дуже радий бачити,
як ти приймаєш цю заслужену нагороду.
Твоє цілеспрямоване бажання показувати людям найдотепнішу дурість
не покидала тебе від початку «Пізньої ночі»,
і тому я хочу пригадати один із наших класичних жартів
зі старого шоу,
адже до тебе завітав дехто, хто хоче поговорити.
Будь ласка, вітайте колишнього президента Клінтона.
Привіт! Дякую, Енді!
Як справи?
Конзоне!
Знаєш, Конане, я сумую за нашим шоу. Дуже.
І найбільше через те, що там я тепер не зможу побачити Тері Гетчер.
Так. Я теж прийшов.
Уперше нагороду вручають тому,
хто навіть не може її підняти.
Бо ти худий і слабкий, Конане.
У тебе немає м'язів.
Аста ла віста, Конане.
Це всіма обожнюваний актор Джеймс Менсон. Іронічно те,
що зараз я у пеклі з дияволом.
-Він такий радий, що ти отримав премію. -Що відбувається?
Він каже, що ти нахабний, настирний
і ще дещо, що мені некомфортно казати.
Бо ми більше не кажемо такого про ірландців.
Я не зміг потрапити на твоє шоу, коли був живий.
Але з останнім проривом у сфері ШІ,
ми можемо уявити, який би це мало вигляд.
До речі, у нас є кліп.
Поглянь, друже.
Еріку!
Чекай.
Еріку, зупинися!
Привіт, Конане.
Вибач, стає все важче здивувати тебе цим дурним кліпом.
Я просто хочу сказати, який я радий,
що ти отримаєш премію Марка Твена за гумор.
Ти найкращий.
Я люблю тебе, друже. Мої вітання.
Не полишай свою справу.
Зараз світ як ніколи її потребує.
Домовилися?
Побачимося на сеансі.
Еріку!
Чекай.
Еріку, зупинися!
Боже, так.
Ви б не дізналися, що наступна гостя єврейка,
якби не побачили її ім'я, обличчя
чи не послухали б її.
Вітайте Сару Сільверман!
Нестримна.
Експериментаторська.
Неповторна.
Відкриття.
Це лише деякі слова,
якими описують мою появу на шоу Конана.
Надто простий жарт? Одразу розкусили? Можливо. Так.
Але як ще краще можна відсвяткувати нагородження Конана,
ніж як без зусиль?
Жарти на його шоу легендарні.
Неперевершені.
Смішні. Експерементаторські.
Був один фрагмент, у якому Конан брав інтерв'ю в Гітлера,
який прийшов осоромлений,
бо його порівняли з Дональдом Трампом.
А Гітлера грала я.
Так.
І попри те, що я змогла виростити
органічно вузькі вуса,
я насправді не зовсім очевидний варіант, щоб грати Гітлера.
Ну, для Гітлера я була б очевидним вибором.
Але не щоб грати його.
Але обрали мене,
і саме такий спосіб мислення робить Конана великим. Знову.
Боже.
Я сумую за днями,
коли ти був єдиним помаранчевим покидьком.
Я…
Не поспішайте.
Я полюбила Конана ще з першого його ток-шоу.
Наша кар'єра почалася одночасно.
Його перший рік на ТБ був моїм останнім і єдиним роком
на «Суботньому вечорі».
І навіть після того, як я втратила свою першу й останню роботу в шоубізнесі,
Конан продовжував запрошувати мене, як і завжди.
Конане, ти дозволив мені творити, як і багатьом комікам, що приходили до тебе.
І це був надзвичайний дар.
Ти завжди давав мені бути собою.
Пам'ятаєш, коли я прийшла
й сфотографувала твій рот збоку на свій айфон,
а тоді поклала його між ніг,
а канал одразу зацензурив це?
Це було… Так.
Це ж лише фото твого рота.
Настільки твій рот нагадує вагіну.
Я…
Усі ці роки ти не бачив вагіни,
а вона була прямо на твоєму обличчі, так?
Це наче кінцівка «Чарівника країни Оз».
На щастя, сьогодні ми на Netflix,
тож світ нарешті зможе побачити разючу схожість без цензури.
Пані та панове,
під вашими сидіннями
ви знайдете фото рота Конана.
Можете взяти його.
Вони дійсно праворуч під сидіннями.
А тепер поставте його між ніг.
Притримайте.
Це яка у вас вагіна? Отак потрібно.
Погляньте на це море прекрасних вагін.
Просто неймовірно.
Конане,
твій дискомфорт приносить мені радість. Мушу визнати.
Сьогодні твій рот говорить за всіх.
Твоя чудова гендерно нейтральна м'ясна брама миру тут,
у Центрі Кеннеді.
Дякую, що стільки років дарував людям радість
і подарував кожному в цій залі прекрасну руду вульву.
І хоч твій рот — безгуба вагіна, твоя комедія вміє кусатися.
Я люблю тебе, брате.
Вибачте, ще одне.
Якщо хочете…
Ви можете лишити фото на сидіннях, коли підете.
Новий президент любить мацати вагіни.
Добраніч!
Я Гендфілд Горґен.
І я декан у Гарвардському університеті.
Хто такий Конан О'Браєн?
Кона О'Браєн, ну, мені казали, що він тут учився
і був наймолодшим редактором «Гарвард Лампун».
І не перебільшенням буде сказати, що він навчався в нашому університеті.
«ШАЛЕНИЙ ПІВЕНЬ»
У Гарварді ми навчаємо гігантів промисловості, фінансів чи управління,
як от Генрі Кіссінджера,
людей, які зробили величезний внесок у розвиток світу.
Що скажеш?
Вершково.
І як декан Гарварду я вважаю, що Конан не зрадив наших стандартів.
Пеніс.
Спитай чи видно, що я тренуюся.
Так.
У Гарварді ми очікуємо, що студенти будуть гордими, поважними
й кращими з кращих.
Викопаємо траншею?
Тоді м'яч буде так низько, як ти того хочеш.
Наші випускники мають поважати
шанованих громадян вищого класу.
Ви вчите людей бути божевільними.
Ви зламали його.
Зламали його мозок.
Ти знав, що в NBC є турецька баня?
Отут.
-Так, хіба не чудово? -Чудово. Було б чудово.
Так. Але нюанс у тому, що потрібно бути голим.
Це не проблема. Я спробую.
Гадаю, тобі сподобається. Віддай халат.
Віддай халат. І залізай.
Ми будемо…
У Гарварді ми високо цінуємо культури інших країн.
Я схожий на підтацьовку Джанет Джексон.
-Я куплю вашу країну. -Так.
Коли я гуляю тут, люблю вигукувати випадкові італійські фрази.
-Так. -Розумієш?
ВИБАЧТЕ
Ти думаєш, що це образливо.
-А люди думають, що я італієць. -Я…
-Раґу в банці. -Бонжорно.
Тут навчалися вісім президентів США,
аж 188 нобелівських лауреатів і 48 лауреатів Пулітцерівської пермії.
Зробимо це зараз.
-Як там називається премія? -Премія Марка Твена за гумор.
Марк Твен, капітан річкового човна.
Вітання від усього університету.
Ми тобою пишаємося.
Можете написати що завгодно, я підпишу. Так.
Наступний мовець не отримав премії Марка Твена
до виборів 2024 року,
а тепер і не отримає.
Вітайте Стівена Колбера!
Сьогодні ми зібралися вшанувати нашого друга Конана.
Звісно, ми всі знаємо Конана завдяки його пізньому шоу,
але в 2021 році
він покинув своє смішне й,
як дехто вважає, глибоке шоу.
Небагато, але дехто.
Поки що
лише я.
Конан знав, що йому потрібно ще завойовувати світ.
Наступний його проєкт мав бути достойним його таланту,
спадку й гострого розуму.
Тож обрав передачу про соуси.
Якщо не бачили його на «Хот Ванс»,
візьміть телефон і гляньте зараз.
Буде смішніше, ніж усе, що ми робимо сьогодні.
Мені б хотілося відтворити мужній дух,
який він показав у тому епізоді,
але що я таке верзу?
Це як піймати блискавку в пляшку.
Фактично в пляшці був соус.
А от блискавка виривалася з твоєї дупи, так?
Має бути спосіб.
Може, я допоможу?
Шон Еванс з «Хот Ванс».
Шоне, що ти тут робиш?
Ти мене запросив.
Точно.
Конане, ти прийшов на наше шоу
як самопроголошений ірландець, що ніколи не куштував гострого,
але потім, коли з кожним крильцем ти все більше божеволів,
ти навчив мене й мільйони глядачів, що таке шоубізнес.
Тож сьогодні ми здіймаємо склянки молока за тебе.
Пані та панове, зараз Стівен спробує
продовжити свою промову й водночас відповідатиме на мої питання,
поки їстиме все гостріші курячі крильця.
Почнімо!
О так.
Я хочу сказати,
що з приходом нового керівництва
усі ці крильця — праві.
І кілька з них просто шалені.
-Так. -Шоне.
У нас тут п'ять крилець різної гостроти.
Гаразд, для розуміння, наскільки гострий «Табаско»?
Тисяча за шкалою Сколвілла.
А наскільки гостре перше крильце?
У 18 разів гостріше.
-Гаразд. Це багато, Шоне. -Гаразд.
-Почнімо. -Гаразд.
Як ви з Конаном познайомилися?
Я познайомився з ним, коли був членом «Другого міста» в Чикаго.
Я був…
Це було перед тим, як Конан замінив Леттермана.
Він шукав сценаристів.
Роберт Смайґл сказав, що приведе Конана подивитися,
як я граю в «Другому місті». Я був у захваті.
Це перше крило.
Гаразд.
Поганенько. Гаразд…
Я був у захваті, добре підготувався
й показав неймовірний виступ,
бо я мав це зробити,
адже Конан О'Браєн дивився.
І що він подумав?
Я не знаю. Його там не було.
Він не прийшов. У нього були справи.
-Наступне крило. Ну ж бо. Швидше. -Гаразд.
Це «Лос Кальєнтес Рохо». Аж 49 000 балів за шкалою Сколвілла.
Гаразд.
Тоді ти перестав намагатися потрапити на шоу Конана?
Ні, я не перестав.
Якось я навіть полетів до Нью-Йорка,
сів перед його дверима на Рокфелер-плаза
й хотів привернути його увагу.
Він так і не вийшов.
Знаю, це звучить сумно,
але я хочу, аби всі знали, що це й було сумно.
І ти здався?
Ні. Я надіслав кілька сценаріїв із жартами, але мені не відповіли.
Але знаєш що?
Це все в минулому, Шоне.
Я не тримаю образ.
Тож сьогодні просто хочу спитати.
Конане, як тобі мої жарти?
Ти їх читав?
Бо я приніс їх.
У тебе є щось, що читає дискети?
Я приніс їх. Серйозно.
Погана була ідея.
Усе гаразд, Стівене?
-Ні, я просто щойно відчув. -Дію крилець?
-Ні, що ми в Центрі Кеннеді. -Гаразд.
Зберися й з'їмо наступне крильце.
-Уперед. -Гаразд.
Оце крильце має 131 000 балів за шкалою Сколвілла.
Гаразд, поїхали.
Гаразд.
Стівене, схоже, думка Конана для тебе досі дуже важлива.
Звісно.
Це ж клятий Конан О'Браєн.
До твого відома
він єдиний двічі очолював «Гарвард Лампун».
Розумієш, що це значить?
-Ні, що? -Не знаю.
Але це на його сторінці у Вікіпедії.
Далі. Давай крило, уперед.
Це соус «Да бомб бійонд інсеніті».
Це поворотний момент шоу. Цей соус ви добре знаєте.
-Якщо готовий, уперед. -Гаразд.
Неймовірно.
Ні.
Що тобі подобається в Конані?
А що може не подобатися?
-Цей соус відстій. -Так.
Усе.
Він не лише чудовий комік,
але й завжди викладається на повну.
Знаєш, як у житті іноді потрібно постаратися,
аби знайти натхнення?
Йому й старатися не треба.
Конан ніколи не відступає.
Коли він прийняв премію Марка Твена,
це місце було іншим.
Тепер в управлінні тут
Башар аль-Асад і Скелетор, але цей чоловік…
Усе для тебе, Конане.
Гаразд, Стівене.
Ми дійшли до останнього крила.
-Коли вже це закінчиться? -Останнього.
Тут 2 693 000 балів за шкалою Сколвілла.
Ти вже просто вигадуєш.
-Останнє питання, уперед. -Гаразд, це важливе питання.
Хто такий Конан О'Браєн?
Конан О'Браєн —
це безумовно найсмішніша людина на землі.
На піку йому немає рівних.
Коли ж він не на піку, він зробить усе, щоб там бути.
Він не піде, поки не почує щирий сміх,
що круто на вечірках
і не дуже круто на похоронах.
До речі, про похорони, вони мені скоро знадобляться.
Шоне, дякую тобі за це.
Конане, я захоплююся тобою, вчуся в тебе
й люблю тебе так сильно, як і ненавиджу Шона зараз.
За Конана О'Браєна.
Ти мій герой.
Наступний гість настільки успішний,
що платить за аборти готівкою.
Вітайте Трейсі Морґана!
Так!
Доброго вечора, Центр Кеннеді.
Сьогодні ми святкуємо нагородження мого чудового друга.
У нас із ним доволі схожий життєвий шлях.
Він роками працював на SNL
і я теж працював на SNL.
У нього було шоу на NBC
і в мене було шоу на NBC.
Він виголошував промову у Гарварді
і в мене було шоу на NBC.
Конан брав у мене інтерв'ю понад 50 разів,
і кожен раз був неймовірним.
Його шоу завжди було смішним.
Ми з ним одразу поладнали,
бо обидва виросли з мріями про роботу на ТБ.
Я лишався вдома й дивився телевізор,
бо жив у комуналках в Бронксі й не хотів бути застреленим.
Конан же дивився вдома телевізор,
бо йому не дозволяли виходити на сонце.
Я не перебільшую.
Я справді люблю Конана.
Ти цінний друг.
Ми з ним завжди хотіли приносити людям сміх.
Це нас і об'єднує.
Неважливо, якого ми кольору:
чорного, коричневого, білого чи якого він кольору.
Я не знаю.
У мене є донька,
якій я купив олівці «Крайола». 150 штук.
І кольору Конана там немає.
Його не існує в природі.
Конане, я ціную всю магію комедії, яку ми творили всі ці роки.
Ти абсолютний гігант світу комедії,
і я вважаю тебе своїм братом.
І після того, як ти все життя веселив нас,
було то на «СНЛ» чи в «Сімпсонах»,
ти як ніхто заслуговував отримати
премію від «Джей Ді Павер енд Ессошіейтс»
за найкращий сімейний «Седан».
Я люблю тебе, Сі-Буґі.
Конан для комедії — як рок-н-рол для музики.
Хочеться бути частиною його оточення.
Я ніколи не бачив, щоб він лажав. На церемонії «Оскара»
його монолог був блискучим, і це насправді невдячна робота,
яка потребує неабиякої сміливості.
Він чудово впорався.
«ОСКАР»
КІМНАТА СЦЕНАРИСТІВ ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Я презентуватиму «Дейв енд Бастерс».
Конан оплачує.
Виходите ви двоє…
Привіт!
Пройдімося по лауреатах.
-Я просив запам'ятати їх усіх. -Звісно.
Кімната сценаристів — дуже дивне й незвичне місце,
де людям платять за те, що вони кажуть і пишуть щось смішне,
що може допомогти продати «Фольксваген».
Щодня я помираю зі сміху.
У нас там хаос.
Мені подобається, коли ви працюєте,
бо я бенкетую, як король!
Якщо ідея не виняткова, Конан її не схвалить.
У нас купа варіантів розвитку подій,
тож нам треба придумати кілька можливих сценаріїв.
Тоді виберемо найкращі.
І це вийде тоді, коли сценарії сподобаються всім.
Замість свого стендапу, він прийшов до сценаристів
і організував їхню діяльність.
На одному з останніх епізодів шоу на TBS Дена Карві сказав:
«З найсмішнішого сценариста ти виріс до найсмішнішої людини Америки».
-Боже, який же виродок! -Так!
-Так і є, еге ж? -Боже!
-Оце нахабство. -Який неприємний!
-Ще й такий зверхній. -Неймовірно!
Бачили, який він расист?
-Так! -Так!
Привітайте видатного актора,
що вісім років удавав, що думає, що автомобільне караоке смішне, —
пана Реджі Воттса!
Куди йдеш ти?
Стільки думок вирує в голові
Приносиш радість ти усім
Навіжений ти, наче кіт в провулку тому
Що налякався невідомо чим, так
Ніхто нічого не замислив
Тож усе буде добре
Хтось засмутив тебе
І ти не знаєш, чому й що зробив таке
Конане, сонце, Конане, так
Ти такий чудовий чоловік
Така чудова людина
Конане, ти такий чудовий чоловік
Так, Конане
Ти така чудова людина
Конане
Ти такий чудовий чоловік, Конане
Конане, людина, так Це ти, друже
Так, ти, друже
Поглянь на себе Поглянь на всіх, хто тебе любить
Отже, один із…
Дякую. Дуже дякую.
Конан покликав мене виступити на розігріві єдиного…
Хтозна, може будуть ще. Свого лайвтуру.
Він не задирає носа.
Він завжди з усіма жартував, проводив час зі мною в кімнаті,
і я подумав, що він уміє жити.
Уміє жити на повну, не задирати носа й не забувати фанів.
Дякую, що довірився інстинктам і повірив у мене,
і що показав мені,
що можна бути навіженим, бути тим, ким ти є,
і не дати цьому впливати на кар'єру.
Це дуже важливо, це неймовірний урок усім митцям.
Отже, від щирого серця я дякую тобі, Конане.
Дякую. Дякую всім. Дякую Центру Кеннеді. Не змінюйтесь.
Наступний гість заробив понад 3 мільярди доларів із касових зборів
і витратив усе на спортивний одяг.
Оплески Адаму Сендлеру!
Так, Тріумфе!
Добрий вечір.
Добрий вечір усім.
Вітання всім Кеннеді, Рокфеллерам, Вандербільтам
і гарно вдягненій масовці.
Мене звати Адам Сендлер, і зараз саме час почати шаленіти.
Нумо.
Я ціную це. Дякую.
Дякую вам.
У мене є одне прохання до скромних багатіїв.
Коли я вкажу на вас лівою рукою, ви скажете: «Конан».
Спробуймо.
-Конан! -Ще раз.
Конан!
Почнімо святкування.
Сьогодні ми зібралися в столиці, аби привітати одного чоловіка.
Конана!
Коли я отримав цю престижну премію Марка Твена два роки тому,
я подумав, що їх більше не видають, але все змінив чоловік, на ім'я…
-Конан! -Хто найсмішніший?
-Конан! -Друг бідних.
-Конан! -Два з половиною метра висотою.
Конан!
Запалює свічку із захисним кремом.
Конан!
Учився в Гарварді, але згадує про це лише під час варки з дружиною Лайзою.
Конан!
На вигляд наче маленький негідник, що виріс у Чорнобилі.
Конан!
Настільки ірландець, що у нього соски у вигляді конюшини.
Конан!
Настільки ірландець, що труси пахнуть шейком «Шемрок».
Конан!
Його руде волосся було причиною пожеж в Каліфорнії.
Залишався в лоні матері задля встановлення рекорду розтяжки живота.
Конан!
Через руде волосся його член схожий на Еда Ширана.
Конан!
Через нього, його член схожий на Пеннівайза.
Конан!
Улітку в нього стільки веснянок на…
Стільки веснянок на члені, що він схожий на обійми Рона Говарда і Тома Соєра.
-Посилання на Марка Твена. -Конан!
Має 12 нагород «За вибір дітей» і 15 від MTV .
-Конан! -Ні, це я.
До речі, якщо я вказуватиму правою рукою, кажіть: «Сендмен».
Спробуємо швидко.
-Сендмен! -І…
-Конан! -І…
-Сендмен! -І…
Сендмен!
-І… -Сендмен!
Гаразд, ідемо далі.
Усі леді мліють, коли він знімає сорочку.
Сендмен!
Знімає сорочку разом зі шкірою.
Конан!
Відомий носінням довгих, шовковистих баскетбольних шортів.
Сендмен!
Відомий визиранням яєць з-під його трусів.
Конан!
-Плутають із Джеймсом Кааном. -Сендмен!
Плутають із надувним чоловічком перед автосалоном.
Конан!
Неймовірний актор.
Сендмен!
Невиліковне акне.
Конан!
Може отримати столик у будь-якому ресторані світу.
Сендмен!
Може отримати столик у китайській забігайлівці,
якщо прийде на пів години раніше.
Але по п'ятницях може і не отримати.
Конан!
Має відбитки на голлівудській Алеї слави.
-Сендмен! -Має відбитки рук дядька на дупі.
Конан!
Може відростити бороду за три години.
Сендмен!
Витратив три місяці на бороду, а діти спитали:
«Тату, ти щойно чипсів "Чітос" поїв?»
Конан!
-Цінує приватність. -Сендмен!
-Номер телефону 917-664-765… -Конан!
Дзвоніть йому коли захочете. Що пізніше, то краще.
Смішний геній.
Сендмен!
Смішний пеніс.
Конан!
Одружений з чудовою жінкою, набагато кращою за нього.
Сендмен і Конан!
Так, це ми обидва.
Люблю тебе, Лізо.
Люблю тебе, Джекі.
Дякую за благодійність.
Але, Конане, приступимо до приємного.
Ти один із найкращих коміків на світі.
Я пам'ятаю, як Лорн мав знайти нового ведучого.
І коли запропонували Конана,
я присягаюся, жоден комік не заздрив йому.
Ми погодилися, що він найкраще підходить.
Ти розумніший за нас, добріший за нас,
і я дуже радий, що ти обрав такий шлях.
Це чудово.
Коні, ти спонукаєш нас бути кращими.
Я радий знати тебе й усю твою чудову родину.
Я люблю вас.
І я радий, що світ любить тебе так, як і я.
Нехай живе
Конан!
Так, наш останній гість,
який мав загрібати коняче лайно в Індіані,
але вирішив бути разом із Конаном.
Будь ласка, вітайте єдиного й неповторного
Девіда Леттермана!
Дякую.
З віком ми всі чогось учимося.
І пробачте мені, це моя думка й,
може, я запізнився на вечірку,
але я зрозумів те,
що є щось дивовижне,
приємне
й ніяково привабливе в певні частині обличчя Конана.
Я щойно дізнався.
А тоді я почув про веснянки на члені, тож мусив одразу вийти.
Премія Марка Твена.
Боже мій. Я зараз скажу одну річ, хоч я і не історик,
але я вірю, що історія покаже,
що це були найвеселіші збори
руху опору.
Хочу сказати кілька речей.
Так, я міг би зараз розгрібати лайно в Індіані.
Адже зараз саме та пора, коли потрібно розгрібати найбільше.
Але я сказав, що краще буду з Конаном,
і я не відмовлюся від цього, пані та панове.
Сьогодні ми вшановуємо автора, виконавця
і людину, яка агресивно заперечує глобальне потепління.
Гадаю, немає кращого кандидата
на отримання цієї премії, ніж Конан О'Браєн,
бо як і Марк Твен,
Конан перш за все письменник.
Як і Марк Твен,
Конан обманом змусив мене пофарбувати паркан.
Люди…
І сьогодні я можу впевнено сказати.
Я думаю, що я найбільше нагадую Марка Твена.
І це прямо зараз.
Наш лауреат не лише ведучий ток-шоу,
він був сценаристом для SNL і «Сімпсонів».
Він був ведучим на тревел-шоу і церемонії вручення «Оскара».
Конане, як це, коли тебе просять удруге провести таку церемонію?
Коли Конана обрали ведучим «Пізьної ночі»,
усіх цікавило, хто ж він такий,
як йому доручили це шоу, чому він такий блідий і чи він хворий.
«Він отримує достатньо вітаміну С?»
«Він ненормально висока дитина,
чи звичайний чоловік, що схожий на дитину?»
«У нього анемія?»
Ну, з такими превью, я змушений був поглянути,
і коли я подивився його шоу,
воно виявилося дуже смішним.
Вони дуже ризикували.
Жарти були незвичними в хорошому сенсі.
Вони були безглуздими, абсурдними й дотепними.
Що було непростою комбінацією.
У ті часи нічого схожого не було.
І тут я особисто зрозумів,
що Конан був найкращим вибором, аби проводити «Пізню ніч».
Хочу дещо спитати.
Люди такого питання не очікують,
але коли я отримав цю роботу,
я прийшов на Рокфеллер-плаза, 30.
Як ти отримав цю роботу?
Був конкурс письменників?
-Так. -Так.
Я мав написати, яке б у мене було ток-шоу, і зайняв четверте місце.
Саме так. «Я був четвертим».
Тоді я зрозумів, що він був саме тим.
Конан уже не хлопець, який, за його словами, не мав би бути тут.
Він той, кого ми нагороджуємо премією Марка Твена.
Пані та панове, вітайте Перебивача,
комічного пса-грубіяна Тріумфа,
Папу ФедЕкса, ведмедя-мастурбатора
і Джордана Шланскі.
Для мене честь
вручити 26 Премію Марка Твена за американський гумор
нашому доброму другу Конану О'Браєну.
Конане.
Дякую.
Дуже дякую.
Будь ласка.
Бути…
Я люблю тебе!
І я вас, пане.
Якщо чесно, мені досі дуже важко усвідомити,
що я отримав цю премію від Девіда Леттермана.
Додам контексту, аби ви краще зрозуміли.
Був 1987 рік,
і я жив у Лос-Анджелесі.
Я два роки тому закінчив коледж,
я безробітний.
Ми з моїм партнером Ґреґом втратили першу роботу сценаристами для ТБ,
і я сидів сам у ресторані «Дю-пар»
на Бульварі Вілшир,
і ліниво їв млинці
о першій дня, аби чимось заповнити день.
Моєю амбіцією і,
як я вважав, долею
було писати для «Пізньої ночі» Дейва.
І я щойно почув від головного сценариста,
що єдине вільне місце вже зайняли,
і роботи не буде.
Переді мною наче поставили металеві двері.
Я не знав, що зі мною буде.
А тепер уявіть, що раптом
з майбутнього прилетів би якийсь янгол
і сказав би мені, що через 40 років
я стоятиму на сцені Центру Кеннеді у Вашингтоні,
де нейпрестижнішу премію в сфері комедії
мені врчуить
сам Девід Леттерман.
Я…
Я б шоковано витріщився на того янгола
й сказав би: «Чекай.
Девід Леттерман досі живий?
Через сорок років?
Він на 20 років старший за мене!
Боже, який він на вигляд?»
Янгол сказав би: «У нього борода». Я б спитав: «Модна й пдістрижена?»
Він би сказав: «Ні! Вона сива й дуже довга.
Уяви Достоєвського, який просить на вулицях золота в Юконі».
Що ти робиш?
Ви маєте зрозуміти, що зараз я почуваюся так,
як почувався Оппенгеймер у Лос-Аламосі.
Перш ніж продовжити,
я спершу хочу подякувати батькам,
які не дочекалися цього моменту три місяці.
Їм би це сподобалося.
Своїй чудовій дружині Лізі.
І, так.
І моїм терплячим і постійно незадоволеним дітям,
Нев і Бекетт, які набагато розумніші за мене.
Вони цього не розуміють і праивльно.
Хочу подякувати гурту «Макс Вайнберг» і «Макс Вайнберг 7».
«МАКС ВАЙНБЕРГ 7»
Хочу подякувати всім дуже добрим і талановитим гостям,
які прилетіли сюди заради мене.
Я ніколи цього не забуду.
Це те, що мої люди називають міцва.
Ми запозичуємо всі круті штуки.
І окрема подяка всім чудовим людям,
які роками працювали в Центрі Кеннеді
і яких турбує, що буде далі.
Я безмежно дякую їм за щиру відданість мистецтву.
Гадаю, ми всі…
Цього достантьо.
Подякувати треба стільком людям,
і саме тут такі промови провалюються,
бо треба дякувати їм усім.
Треба.
Таке правило.
Але це займає вічність.
Тому я придумав, як дуже швидко всім подякувати.
Вітайте професіонального аукціоніста худоби — Роберта Стріклера.
Кличте його.
Дякую, Нілу, Люку, Кейт і Джейн О'Браєнам.
Вони завжди були поруч.
Родина Ріадронів, Лорн Майклз, Майк Свіні,
Джефф Росс, Роберт Сміґел, Ґреґ Деніелс, Сона.
Ви допомагали в біді.
Емі Ліппман, Родман Флендер, Рік Людвін,
Ґавін Полон, Арі Емануель, Лі Брекен. Ви вірили в мене.
Сара Вікс Пола Девіс, Стів Куґан, Ліза Кудров, Деніелси,
Джонатан Ґрофф, Боб Оденкірк. Вас просто варто згадати.
Метт О'Браєн, Девід Гоппінг, Адам Сакс, Ніна Розенстайн,
Еріка Браун, Джейсон Кламм, Енді Ріхтер були поруч.
Майк Різ, Ал Джин, Джефф Мартін,
Метт Ґре́йнінґ, Джеймс Брукс, Пет Ліі, Дон Моффітт,
«Монті Пайтон», «Ворнер Браз.», «Рожева пантера».
Словами не виразити, як я вдячний вам.
І нарешті дворічному 544-кілограмовому теляті.
Вона була зі мною від самого початку. Три тисячі. Три з половиною.
Я…
Чотири п'ятсот, п'ять тисяч. Я…
Шість тисяч. 6500.
Я…
Сім п'ятсот.
Продано. Задній ряд, 7 500.
Гадаю, приймати нагороду, названу на честь Марка Твена —
велика відповідальність.
Не можна згадувати Марка Твена
й не розуміти, ким він був чи які мав ідеали.
Не відволікайтеся на білий костюм, сигару й човен.
Твен живий, здоровий і дуже актуальний у наш час.
Так, він найкращий гуморист Америки,
але його тривалий вплив народжується з його принципів,
які й сформували його комедію
і зробили його одним з найкращих в Америці.
По-перше, Твен не любив хуліганів.
Він заполоняв свої твори негідниками, як от батько Гекльберрі Фінна,
Том Дрісколл,
і він змусив своїх читачів пристрасно ненавидіти їх.
Він критикував сильніших
і сильно співчував слабшим.
Твен…
Твен!
Він мав алергію на лицемірство й ненавидів расизм.
Твен писав: «На світі є багато смішного,
як наприклад переконання білих про те, що вони менші дикуни, ніж інші».
Твен співчував безсиллю в Америці, колишнім рабам під час Реконструкції,
китайським мігрантам в Каліфорнії і європейським євреям.
Твен рятувався від невігластва навколишнього світу подорожами.
У часи, коли подорожі були довгими й важкими.
Твен обійшов земну кулю й писав:
«Подорожі смертельні для упереджень, зневаги й вузьколобості,
через що вони необхідні багатьом людям».
Твен…
Твен не довіряв популістам, шовіністам, імперіалістам
й манії грошей Золоченого століття,
а також бездумному вихваленню могутності й важливості Америки.
Загалом Твен був патріотом у найкращому розумінні цього слова.
Він любив Америку, але знав, що вона була зовсім не ідеальна.
Твен писав:
«Патріотизм — це постійна підтримка країни
й уряду, коли він цього заслуговує».
А тепер…
Дехто з вас…
Дехто з вас думає, як це стосується комедії?
Це прямо стосується комедії.
Прямо.
Я любив комедію все своє життя,
комедію самокритичну, принизливу й ту,
яка уособлює думку про те, що ми всі неідеальні,
чудернацькі й лежимо в одній великій вигрібній ямі.
Твен смішний і актуальний сьогодні,
бо його комедія через сміх возвеличує
наші страхи, невміння
й хаос того, що ми називаємо людським життям.
Коли ми вшановуємо пам'ять Твена й сприймаємо його таким, яким він був,
ми визнаємо, що ми всі схожі,
і через це ще трошки зближуємося.
Тому я приймаю цю нагороду
з почуттям смирення, дурості, абсурдності,
недоречності, страху, невпевненості в собі
й фундаментального й безперервного безглуздя.
Дякую вам. Це велика честь для мене.
Дякую всім.
І…
Знаєте…
Дякую. Я збираюся…
Завжди йду під овації, але не цього разу.
Я вже казав.
Я казав, що Твен живий, і я не жартую.
Марку Твене, я люблю тебе.
І я люблю тебе, Конане О'Браєне.
Боже, це ж Марк Твен!
Щоб я печиво без чаю їв,
звісно, я Марк Твен.
Я вже 30 років спостерігаю за цією церемонією з дерева.
І ти єдиний лауреат, який дійсно заслуговує на премію.
Ви ж не серйозно це кажете.
Ставлю твою дупу на те, що я серйозно.
Усі минулі переможці клоуни.
Вілл Фаррелл — бовдур.
Якби його очі були трохи ближче, він би став клятим циклопом.
Адам Сендлер не вміє читати.
Не вміє.
Прочитав пів книжки-панорами
й наклав у штани, як хлопчисько.
Кевін Гарт зняв рекламу кредитної картки під час своєї промови.
Зачекайте.
Я не збираюся слухати, як ви ображаєте
цих чудових коміків, пане Твене.
Чому?
Ти написав цю сценку, Конане.
Я просто повторюю сценарій.
Це неправда.
Ти це теж написав.
Слухай, я облишу твій сценарій і говоритиму те, що думаю.
Я хочу сказати, що комедія — це в першу чергу слабкість і абсурдність,
риси, так притаманні тобі, Конане О'Браєне.
Ти напівпрозоре доросле дитя,
що 30 років незграбно побивалося
безглуздою спазматичною дурістю,
і попри все якимось чином
тебе занесло сюди,
наче мокрий корок, винесений на пустий пляж.
Знаєте, це сувора правда, пане Твене,
але, мабуть, саме це я завжди й цінував у вас.
Що ж, часи змінюються,
але рішучість людей має лишатися.
Я ціную те, що ти сказав про мене.
Ти рішучий, синку,
і хоч ти й сам написав цю фразу…
Я й сам так уважаю.
Що ж, чути це від вас надзвичайно приємно.
Я справді люблю вас, пане Твене.
І я люблю тебе, Конане О'Браєне.
Гаразд, усе. Годі. Зупиніться.
Ми не можемо. Ми так не закінчуватимемо.
Тільки не так.
Ти молодець, Форте.
Пані та панове, він уміє грати на гітарі.
Хочемо його трохи послухати?
Так!
Ось так! Це Конан О'Браєн!
Уперед! Це ти.
Щиро дякую всім!
Вілле Форте, дякую.
Адам Сендлер! Дякую всім!
Переклад субтитрів: Павло Дум'як