Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Det er kjempelett. Bare lukk øynene...
...og sovn for faen.
-Hva skjer, bror? -Ikke mye.
-Venter bare på at messen slutter. -Skjønner. Kom inn.
Ikke for å skryte, men dette kan være mitt beste arbeid hittil.
Wow, ja. Fargene på frimerket ser helt perfekte ut.
Alle fem ser fantastiske ut.
Men på den andre siden hadde jeg ikke forventet noe annet.
Takk, min venn.
Tenker vel ikke å forsøke å lure noen dum samler?
Selvfølgelig ikke, Will.
Det er et vannmerke på hvert der det står "reproduksjon".
-Ville bare sjekke at du så det. -Ja, det gjorde jeg.
FRIMERKEUTSTILLING
FRIMERKEALBUM, 20 DOLLAR
-Kan man lime fast frimerker? -Ja, men da mister de verdi.
Så jeg anbefaler...
...å bruke gjennomsiktige holdere.
Nei, det hadde jeg ønsket, men det er ingen ekte "Inverted Jennys".
Det er reproduksjoner fra 2013.
"INVERTED JENNY", LEGENDARISK FEILTRYKKET FRIMERKE, 1918.
Sekstifem... Nei, beklager. Der ja, syttifem.
-Tenkt på å kjøpe en sykkel? -Jeg hadde en, men hjulet gikk i stykker.
Flaks for meg.
-Hvordan gikk salget? -Jeg solgte ikke et dritt.
-Trodde ikke man fikk selge dritt her. -Det får man ikke,
-men jeg gjør alt for penger. -Det har jeg hørt.
-Så hvor er du på vei nå? -Nordover for å gjøre litt business.
Sees vi på messen i Wilmington neste måned?
-Det kommer an på. -På hva?
Om du kjøper en ny sykkel eller ikke.
-Takk igjen, Dale. Setter pris på det. -Ta det rolig.
THERESA HOPKINS SCORER AVGJØRENDE MÅL MOT TUDOR
Hallo?
Kan jeg få snakke med Trevor Conroy?
Det er meg.
Hei, det er Barbara Owings fra Greenview eiendomsutleie.
Hvordan har dere det i dag?
Hør her, gjelder det bankkoden har jeg allerede ordnet det i appen.
Betalingen burde gå gjennom uten problemer nå.
Nei, det handler ikke om husleien, men om leiligheten din.
-Hva er det med den? -Vi inspiserte brannvarslerne i går
og da personalet gikk inn i boligen din fant de en familie.
Vent, en familie? Jeg har ingen familie. Jeg bor alene.
Nei, ikke mennesker. Det var ekorn.
Ekorn?
Ja, en ekornfamilie bor i leiligheten din.
-Unnskyld? -Hr. Conroy, vi tillater hunder
og katter, men ikke ekorn.
Greit å vite, bortsett fra at jeg ikke eier noe ekorn.
-Er de ikke dine? -Nei.
-Hva gjør de da der inne? -Vet ikke.
-Blander drinker og fester? -Hva?
Jeg må ha glemt verandadøren åpen ved en feil.
-Når da? -Husker ikke.
Jeg er i leiligheten min én kveld i måneden.
Tydeligvis hadde de ødelagt en del av dine personlige eiendeler.
Det er ditt ansvar å sørge for at dørene er låste.
Og hr. Conroy, dere må se til leiligheten.
Hør, jeg ringer tilbake, ok? Gi meg beskjed når skadedyrene er borte.
-Hallo? -Det er Andre Duvall.
-Hr. Duvall, kjekt å høre fra dere. -Jeg drar til Paris om fire dager.
Jeg vil ha konvoluttene innen da.
Jeg er på vei opp til Cape Cod akkurat nå.
Jeg burde være der i overmorgen, kanskje rundt 15.00.
-Si 15.25. -Ok... 15.25.
Jeg tar imot dem personlig.
La ingen andre røre dem. Er det forstått?
Absolutt. Angående betalingen...
Når du har overlevert konvoluttene vil du få en sjekk.
-Perfekt. -Og vær snill og bruk hansker.
-Unnskyld? -Ved overleveringen. Ha på hansker.
Jeg vil ikke forurense konvoluttene, eller deg.
Ok. Vent, meg?
Vi ses om to dager.
-Unnskyld, er du smittsom eller..? -15.25.
Hva faen var det der?
Herregud!
LEKER
Bare kjør forbi meg.
Hva holder du på med?
Hei, har du det bra?
Vær så snill, hjelp meg.
-Med hva? -Han leter etter meg.
-Hvem da? -Eksen min. Han prøver å drepe meg.
Han tok tak i meg ved innkjørselen og tvang meg inn i bilen hans.
Jeg hoppet ut ved lyskrysset noen kvartaler unna og løp hit.
-Vet ikke om han så meg gå inn. -Vi ringer politiet, ok?
Nei, vi kan ikke ringe politiet. De tror jeg stjal en bil.
-Akkurat nå? -Nei. Eksen min stjal en bil.
Men jeg var med ham, så nå...er jeg medskyldig.
-Livet mitt er i fare, jeg.. -Vet ikke hvem du er, men...
Jeg ber deg.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Vil ikke at noen her ser oss gå herfra sammen i tilfelle...
...han kommer inn her og stiller masse spørsmål, så jeg...
Jeg går inn på toalettet og så...
Kan du møte meg på baksiden om fem minutter.
Trenger bare skyss til neste by, så klarer jeg meg selv. Jeg ber deg.
Joda.
-Ok? -Ja.
-Ok. Takk. -Ingen årsak.
-Fem minutter, ok? -Fem minutter.
En til å ta med, takk.
FIRE MINUTTER SENERE PÅ FORSIDEN
Faen ta det! Helvete!
Hva faen, mann?
-Hvorfor forlot du meg der borte? -Fordi jeg ikke har tid til tull.
-Hva? -Hvor er han?
-Hvem da? -Din gale eks.
Hva gjør du her ute helt synlig hvis han er så farlig?
Jeg så ham kjøre av gårde i den andre retningen.
Eller hva?
Hvorfor tror du meg ikke?
Du sa at du hoppet ut av bilen hans og løp til restauranten, sant?
Ja, det gjorde jeg.
Det er minst 25 grader ute og litt fuktig.
Men til tross for at du løp én km svetter du ikke i det hele tatt.
Hva skal jeg si? Jeg svetter ikke. Det er bare slik jeg er skapt.
Ok. Da du var på restauranten satt det fire kvinner ved et bord
som tilbød deg hjelp.
Likevel oppsøkte du meg, en enslig middelaldrende mann
som kunne ha vært et pervo. Hvorfor gjorde du det?
Vet ikke. Kall meg sexist, men jeg tenkte at en mann er sterkere.
Tror du valgte meg fordi du håpet at jeg var et lett bytte.
Noen villig til å følge deg uansett. Et lett offer.
-Hva snakker du om? -Hadde jeg møtt deg der borte
hadde du og kjæresten din forsøkt å rane meg.
-Tror du vi hadde ranet deg? -Jeg sa forsøkt, ikke lyktes.
-Vent litt. Du må hjelpe meg. -Flytt deg fra døren.
Finner han meg vil han drepe meg.
Jeg har en tante i North Carolina.
Hvis du bare kan kjøre meg til en busstopp på andre siden av byen...
...og kanskje hjelpe meg å kjøpe en billett...så betaler jeg tilbake.
Jeg...trenger bare litt hjelp.
-Bor hun nær vei 95? -Ja, rett utenfor Lafayetteville.
Jeg skal kjøre opp til Cape Cod. Jeg kan kjøre deg til tantens hus.
-Takk. -Men jeg er ikke så pratsom,
-så det blir en stille biltur. -Ingen problem.
-Jeg heter Macy, forresten. -Trevor.
Takk, Trevor.
-Så hvorfor skal du til Cape Cod? -Forretninger.
-Hva slags forretninger? -Vil helst ikke snakke om det.
Kan vi høre litt musikk?
Nei.
-Du må være veldig gøy i selskaper. -Jeg går ikke i selskaper.
Det overrasker meg ikke.
Det er ok. Kan jeg få nummer én?
Takk.
Der ja.
Ok, her er maten din.
Takk.
-Hvor skal du? -Gå og spise.
-Trodde vi skulle spise i bilen. -Nei, du skal spise i bilen.
-Jeg setter meg på restauranten. -Hvorfor det?
Fordi det er en lang biltur og jeg trenger tid for meg selv.
-Jeg skal være stille. -Spiller ingen rolle. Du er uansett her.
Og prøv ikke å stjele bilen min. Det står en politibil parkert der borte.
Din tyv! Jeg visste det.
Ok. Godt forsøk, men...
Beklager, neglebåndet mitt.
Det er ok. Spør meg neste gang før du roder i sakene mine.
-Hva gjør du? -Tenkte å legge fra meg tyggegummien.
Nei, nei, nei! Ikke legg tyggegummien der!
-Det er en tom konvolutt, kompis. -Du ødelegger det. Her.
Bruk den der.
Tror det gikk bra.
Beklager, jeg må legge det i et av albumene mine.
-Legger du konvolutter i album? -Ja.
-Hvorfor det? -Fordi jeg er filatelist.
-Filatelist? Er det en slags lege? -Nei.
En filatelist er noen som samler postrelaterte ting.
-Som frimerker. -Frimerker?
Ja.
Som de små tingene man setter på en konvolutt for å sende med posten?
Ja.
-Så du liker klistremerker? -Det er ikke...klistremerker.
-Ikke? -Nei.
-Er de laget av papir? -Ja.
-Har de lim på baksiden? -Ja.
-Fester man dem på annet papir? -Ja.
Et jævla klistremerke.
Hør her, frimerker er mye mer enn bare de grunnleggende elementene.
Som hva da?
Tja, frimerker kan ha stor historisk, politisk
og kunstnerisk betydning som man kan studere og sette pris på.
Nei, som du studerer og setter pris på. Jeg sluttet med klistremerker i åttende.
Jeg sier bare at det finnes mange interessante sider ved frimerker.
-Er den der verdifull? -Ganske.
Et tre cents Liberty koster mellom 50 og 100 dollar avhengig av stand.
LIBERTY TRE CENTS-FRIMERKE UTGITT 1954
Men i dette tilfellet er jeg mer interessert i hele konvolutten.
Se på fotografiene og autografen der.
-Hvem er fyren? -Det er Alfred Hitchcock.
-Vet sikkert ikke hvem han er... -En kjent regissør, ikke sant?
Han lagde "Vertigo" og "North by Northwest".
-Faen. Jeg er imponert. -Hvorfor det?
Trodde ingen født etter 1990 klarte å se noe lenger enn TikTok-klipp.
Mammas eks likte gamle Hitchcock-filmer
og vi så noen sammen.
-Høres ut som en kul fyr. -Ja, han var superkul.
Særlig da han fikk mamma til å skrive over huset vårt til ham
og deretter tømte bankkontoen hennes, slik at vi havnet på gaten.
Så ja, han var en superkul fyr.
-Det var trist å høre. -Skitsamma.
-Kan vi stoppe så jeg kan gå på do? -Ja, visst.
Straks tilbake.
-Hva heter han? -Hvem da?
-Din eks-kjæreste. -Vic.
-Vet han hvor tanten din bor? -Nei.
Bra.
Det begynner å bli sent. Vi bør stoppe ved et motell.
Jeg setter virkelig pris på alt du gjør for meg,
-men det føles ikke komfortabelt å sjekke inn på hotell.
Det er ok. Jeg ordner et eget rom til deg.
-Takk. -Ingen årsak.
-Er du gift? -Nei...ikke lenger.
-Kjæreste? -Nei.
-Liker du gutter? -Nei.
Hvorfor har du da ikke prøvd deg på meg?
Jeg liker bare ikke å komme for nær folk.
Ikke engang for et engangsligg?
Jeg liker ikke denne samtalen.
-Er du impotent? -Vær så snill, slutt.
-Det finnes tabletter for slikt nå. -Herregud...
-Har hun gått bort? -Hvem?
-Kona di. -Nei.
-Så hvorfor er dere ikke gift lenger? -Det går jeg ikke inn på.
-Hadde hun et forhold? -Nei.
-Hadde du det? -Nei.
-Var hun liksom virkelig irriterende? -Nei, men det er du.
Ga du henne ikke nok oppmerksomhet? Sene kvelder på jobben?
-Gikk glipp av middager? Besatt av jobben? -Slutt! Det er nok nå, ok?
Denne samtalen er over!
Joda.
Dette er mitt. Det der ditt.
-Macy? Macy, har du det bra? -Det er greit.
-Gå og legg deg igjen. -Det ville føltes bedre
om du åpnet og viste at du har det bra. Vær snill.
Herregud...
-Har du det bra? -Ja, jeg har det bra.
-Er du alene? -Ja.
-Er du sikker? -Ja, eller nei forresten.
Jeg har et helt collegefotballag der bak. Vi skal knulle.
Jeg trodde jeg hørte deg skrike, men det var nok noen andre.
-Ha en fin kveld. -Det er litt sent for det.
Bare ett spørsmål.
Har du nok kondomer til hele laget?
-Dra til helvete. -Ok.
Toppen. Akkurat hva jeg trenger. Nytt dritt som holder meg våken.
Ok. Kom igjen. Sov nå.
Det kunne ha vært en tilfeldighet. Men på den andre siden, kanskje ikke.
Kanskje noen vet hva jeg har og fulgte etter meg fra messen.
Det er derfor jeg tok forholdsregler.
Det siste jeg vil er at det skal bli skittent.
Jeg må bare komme meg til Cape Cod, få pengene
og sende sjekken. Når det er gjort...
...er det greit hva som skjer med meg.
Du der.
-Nøkkelen ligger på setet. -Takk.
Her.
-Hva er dette? -En kaffe.
Takk.
-Det ser virkelig bra ut. -Den er ok.
Du er en flink kunstner. Tenkt på å jobbe med det?
Nei, mamma sa alltid at kunst var en trivial karriere,
så jeg gjorde ingenting med det.
-Har hun sett noen tegninger? -Ikke edru.
Tja, vet ikke. Du er ganske flink. Tror du kunne leve av det.
Kan Vic spore posisjonen din via telefonen din?
-Nei, hvorfor spør du? -Lurte bare.
Send tantens adresse på sms. Vi er vel fremme om cirka to timer.
-Hva faen holder du på med? -Tenkte å røyke en sigarett.
-Ok, boomer. -Hei, jeg er gen X, ingen boomer.
-Er det noen forskjell? -Ja, stor forskjell.
Boomers var den første generasjonen som vokste opp med å se på TV.
Og gen X den første til å perfeksjonere TV-titting.
Hvorfor vaper du ikke bare som et normalt menneske?
-Fordi vaping dreper deg. -Åh, så sigaretter er sunne nå?
Sigaretter er nok på vei tilbake.
Ganske sikker på at det ikke er slik.
Hei, hvor er kaffen din?
Kaffen jeg kjøpte til deg på motellet.
Faen. Jeg må ha glemt den på taket da vi stoppet for å tanke.
Min feil.
-Faen! -Hva var det?
Punktering. Faen!
-Faen. -Det suger.
Hjelp meg å ta ut kassene, så jeg kommer til reservehjulet.
THERESA HOPKINS SCORER SEIERSMÅLET MOT TUDOR
GYMNASIAST SKUTT OG DREPT VED EN FEIL
-Herregud, har du det bra? -Ja, jeg har det bra.
Takk. Hadde tenkt å skaffe et nytt album.
Denne åpner seg hele tiden.
-Hvem var hun? -Bare noen.
Vi bytter dekket og drar herfra, ok?
Var hun datteren din? Eller søsteren din?
-Vil ikke snakke om det. -Hvem var hun for deg?
-La det bare ligge, ok? -Hvorfor så hemmelig?
Hvorfor vil du ikke fortelle? Det er bare et enkelt spørsmål.
Vil ikke snakke om det. Slutt nå.
Hva gjør du? Tanten min bor mye lenger unna.
Det er ytterligere seksten mil til avkjørselen hennes.
Er det sånn vi gjør det nå?
-Hopp ut. -Hva faen er det som skjer?
Vil ikke kjøre deg lenger. Her. Ta toget.
-Hva er dette? -Det er penger.
-Kjøp en togbillett. -Mitt eks da?
Du sa at han ikke vet hvor tanten din bor.
Så han kan ikke skade deg og mitt oppdrag er ferdig.
Vent litt!
-Vet ikke engang hvilket tog jeg skal ta. -Du finner ut av det.
Beklager. Jeg burde ikke ha spurt om avisutklippene.
Det angikk ikke meg. Jeg burde ikke ha rotet.
-Det handler ikke om det. -Hva handler det om da?
Det skjer ting hele tiden og jeg er nok bare paranoid,
men hjernen min slutter ikke å snurre og dessuten er jeg bekymret for deg.
Jeg har ikke tid til å bekymre meg for deg akkurat nå.
Hvorfor ikke?
Du fortjener bedre enn min bekymring.
Hva betyr det egentlig?
Jeg har ikke alltid vært frimerkehandler. Jeg var politi før.
-Politi? -Kriminaletterforsker.
Så hva skjedde?
Det var en mann.
En avskyelig narkotikaselger ved navn Frederick Deschel.
Han kalte seg Freddy D.
Han drepte en hel familie av narkomane som hadde lurt ham.
Jeg hadde jaktet på Freddy en stund og hadde masse løse tråder.
En dag i desember er jeg ute og handler julegaver til kona mi.
Og gå deg til hvem som kommer ut når jeg går inn på kjøpesenteret?
Han så annerledes ut. Han hadde barbert hodet og lagt til skjegg.
Men jeg kjente ham igjen. Og han kjente meg igjen også.
Så fort han så meg trakk han frem pistolen sin,
så jeg gjorde det samme og han begynte å skyte og jeg skjøt tilbake.
Akkurat da jeg skal trykke av en tredje gang...
...kommer en 18 år gammel jente ut av kjøpesenteret...
Timingen var usannsynlig.
For hun gikk rett ut gjennom døren...
...rett inn i kulen min.
Jeg traff henne midt i brystet. Hun falt som en stein.
Det overrasket til og med Freddy, for han senket bare våpenet sitt
og stirret på henne i det som føltes som to minutter.
Men det var ikke to minutter, snarere to sekunder.
For jeg løftet umiddelbart våpenet mitt og skjøt mot ham.
Jeg traff ham i brystet også.
Dessverre var min nøyaktighet ikke like presis som skjebnen.
For...
...han overlevde.
Men det gjorde ikke hun.
Theresa Hopkins.
-Det må være vanskelig å leve med. -Det er det.
Nesten umulig.
Men smerten jeg kjenner er nok ingenting sammenlignet med familiens.
Var Theresas død grunnen til skilsmissen din?
Hun elsket meg.
Så hun ble hos meg en stund, men...
Det er ganske vanskelig å elske noen som ikke gjengjelder kjærligheten, så...
...hun dro.
En ulykke, ikke sant?
Det kunne ha skjedd hvem som helst.
Ja, det kunne det.
Men det skjedde meg.
Så jeg må leve med det.
Bør nok gå og sjekke busstidene.
Hør, ikke bekymre deg for det, ok?
Jeg kjører deg til tanten din.
-Seriøst? -Ja.
Takk.
-Jeg må bare gå på do. -Jeg skal kjøpe litt snacks.
-Stå stille, jævling. -Hva vil du?
-Ha dine fem Seeger-konvolutter i bilen. -Vet ikke hva du snakker om.
Bare ta dem ut av bilen, med mindre du vil bli skutt i hodet.
Flaks du ikke er lege. Du vet ikke et dritt om anatomi.
-Åpne døren og ta frem konvoluttene. -Ok, ta det rolig.
Kom igjen nå. Kom igjen, åpne døren!
Hopp inn i bilen!
-Er du ok? -Ja, og du?
Ingen fare. Hvem faen var den fyren?
-Vet ikke. Han fikk ikke konvoluttene? -Nei, jeg har dem fortsatt.
-Bra. -Takk.
Ingen årsak.
-Herregud! -Hva er det? Har du det bra?
Ja, jeg har det bra. Jeg må bare stoppe et sted.
-Er du sikker på at du har det bra? -Ja.
Han slo hodet mitt mot bilen ganske hardt.
Det er en førstehjelp-kit i bagasjerommet. Kan du hente den?
Jeg har smertestillende tabletter der.
-Vent litt. -Takk.
Herregud! Du skremte meg.
-Her er boksen. -Takk...Athena.
-Hva? -Du skadet meg.
Athena Hopkins.
Faen.
Athena?
Athena! Slutt med ditt dumme klodderier og lytt.
-Hvor er min? -Din hva?
-Du tok en drink til. Hvor er min? -Jeg kjøpte ingen til deg.
-Hvorfor ikke? -Jeg er ingen tankeLeser!
-Hva er problemet ditt? -Skal si deg hva problemet mitt er.
Jeg er så lei av at du sløser bort husleien vår på rusmidler.
Jeg bruker ikke penger på rusmidler, men på lastebilen for å komme meg på jobb.
-Du trenger en jobb først, Vic. -Jeg jobber med det.
Vi hadde ikke vært i denne situasjonen hvis du bare hadde saksøkt Conroy.
Hvor mange ganger skal jeg si det? Mamma prøvde for åtte år siden,
-men det gikk ikke. -Han fortjener å betale.
Jeg kan hjelpe dere med det.
-Hva gjør du? Jeg inviterte deg ikke hit. -Nei, det gjorde du ikke.
Hei, Athena. Jeg heter Dale Nicholson.
-Og jeg har lett etter deg. -Vi er ingen swingere, ok?
-Det er ikke derfor jeg er her. -Hva vil du da?
Jeg vil hjelpe deg å få det du har rett til.
Så nå kjører han rundt i landet og deltar på frimerkemasser.
-Tjener han godt på det? -Trevor bryr seg ikke om penger.
Det har han aldri gjort, men han har noen verdifulle ting.
-Som hva da? -Hørt om Apollo-oppdragene?
-Greske guder og sånt? -Nei, idiot. Raketter, ikke sant?
Apollo var en romekspedisjon for lenge siden.
De fleste kjenner det ikke, men det var en enorm skandale
som rystet romprogrammet i begynnelsen av 70-tallet.
I 1972 inngikk tre astronauter, David Scott, Alfred Worden og James Irwin
en avtale med Horst Eierman om å få 400 poststemplede konvolutter,
det vil si frimerkekonvolutter å ta med til månen på Apollo 15-oppdraget.
Å ta med poststemplede konvolutter ut i rommet var ganske vanlig.
Men konvoluttene Scott, Worden og Irwin tenkte å ta med var ikke godkjente,
men ble smuglet ut.
Tanken var at når astronautene kom tilbake ville Eierman
gjennom sin partner Herman Seeger gi dem 7.000 dollar hver for dem.
Noe som i 1972 var en jævla masse penger.
Problemet var at det var forbudt for astronauter å ta med seg
forbudte ting ut i rommet og enda mer forbudt å tjene på det.
Så nå var de ulovlige konvoluttene verdt mye mindre.
SIEGER-KONVOLUTTENE VERDI: 100.000 DOLLAR STYKK
Ok, så la meg gjette. Conroy har én.
Nei, ikke bare én...men fem.
-Hvordan fikk han tak i fem? -Hvem vet?
Han fant dem kanskje på et loppemarked hos en uvitende stakkars sjel.
Poenget er at han har dem og har tenkt å selge dem.
-Ok, interessant historie. -Ikke sant?
-Vil du ha en drink til? -Jeg liker ikke dette.
-Vil du ha en shot i stedet? -Ikke spill dum.
Det høres ut som du prøver å få oss til å gjøre ditt skitne arbeid
for så å ta alle pengene.
Definitivt ikke. Vi er partnere da.
Men hun var din søster, så du fortjener mer.
-60/40. -70/30.
65/35.
Ok. Men jeg forstår fortsatt ikke.
-Hvorfor gjør du det ikke selv? -Fordi han kjenner meg.
For åtte år siden var du et barn. Han aner ikke hvordan du ser ut nå.
Og du har ingen sosiale medier.
Trevor besøker en frimerkemesse i Tampa på torsdag.
Jeg er 95% sikker på at han drar til Cape Cod etterpå for å selge konvoluttene.
Når han stopper for å kjøpe mat slår du til.
-Hvordan da? -De trenger vel ikke å ha sex?
Nei, hun trenger ikke engang å flørte med ham.
-Hun trenger bare å virke sympatisk. -Sympatisk?
Ja, få ham til å tro at du er noe som du åpenbart ikke er.
En redd, hjelpeløs liten jente.
Det er på tide.
-Sikk et tidssluk! -Hva i helvete er problemet ditt?
Hvorfor kjører han en Honda Civic hvis han har så verdifulle ting?
Jeg sa jo at han ikke bryr seg om penger og luksus.
Så hvorfor skal han da selge romkonvoluttene?
Kanskje han betaler brorsonens college-avgift eller vil gå av.
-Jeg må tisse snart. -Vi stopper når han gjør det. Vent.
-Hva om jeg ikke klarer det? -Gjør det i den her.
-Legg av, jævla pervo! -Rolig, jeg spøkte bare!
Ikke si at jeg skal roe meg, din jævel!
-Jævla! -Faen!
Athena, dupp!
Kjør rundt ham. Sakte.
Hva gjør vi nå? Vi kan ikke følge etter ham nå når han har sett bilen.
Bare kjør. Vi holder øye med ham i bakspeilet.
Svinger han av ved en avkjørsel, snur vi tilbake.
Ok, kjør. Vi venter på baksiden.
Husk å være overbevisende. Han må tro fullt på historien din.
Ikke bekymre deg. Han kommer til å gå på det.
Vær så snill, hjelp meg.
-Han gikk ikke på det. -Hva?
Tilbake til bilen. Vi tar ham igjen på motorveien.
Jøss. Han kom ikke engang én halv km. Han må ha en enorm blære.
-Så hva gjør vi nå? -Du må bli med ham.
-Unnskyld? -Hopp inn i bilen hans.
Vic kan spore deg på telefonen sin. Vi tar det derfra.
-Nei, det tenker jeg ikke gjøre. -Du har ikke noe valg.
SUV-en er avslørt. Ser han oss vet han at vi forfølger ham.
-Jeg er ikke trygg på dette. -Hva om han er et skikkelig pervo?
Vi holder kontakten via sms.
Prøver han noe, tar vi oss av ham.
Han trodde ikke på den voldelige kjæresten for fem minutter siden.
Hvorfor skulle han tro på oss nå?
Herregud...
-Hva i helvete? -Nå kommer han til å gå på det.
Dessuten prøver han ingenting om du er slått opp.
Ta den her. Jeg skal jo være noen andre nå, ikke sant?
-Så jeg kan ikke risikere å ha mitt ID. -God idé.
Hold kjeft!
Hvor faen er konvoluttene?
Så han var... Ja, en superkul fyr.
Det var trist å høre.
Skitsamma.
RASTEPLASS OM 8 KM. SI AT DU MÅ PÅ DO.
Straks tilbake.
-Hvor er du? -På et do. Er du her?
Ja, jeg prøver å gjemme meg. Hør, gå tilbake til bilen.
Si at venstre bakdekk har fått punktering. Vi snik... Vent.
Faen! Han så oss! Ok, plan B. Vi kjører over ham.
Glem det. Hvis noen skal drepe ham, er det jeg!
-Dritt! Hva faen, Vic? Er du etterlyst? -Ja.
-For hva? -Stjal noen biler. Saksøk meg!
Jeg må stikke. Sms-er når vi er trygge.
Vic? Vic!
Det er ok. Jeg ordner et eget rom til deg.
-Takk. -Ingen årsak.
Alt er bra. Vi ble kvitt snuten. Leter etter en bil.
-Vic? -Hei, elskling.
-Hvor er du? -Vi stjal en Toyota Camry.
-Har du posisjonen min på telefonen? -Ja. Vent, er du på et motell?
-Ja. -Hvorfor?
Vet ikke. Han er gammel. Han ble trøtt.
-Har du et eget rom? -Ja, jeg har et eget rom.
-Prøvde han noe? -Nei, han prøvde ingenting.
Så du knullet ham ikke?
Knullet med ham? Er det det du spør meg om akkurat nå?
Han drepte søsteren min. Du vet at jeg hater ham.
Du har tilbrakt mye tid med ham. Du kan ha endret deg.
-Vic, hold kjeft! -Rolig, det var bare et spørsmål.
Du spør ingenting. Du anklager. Men vet du hva? Vi er ferdige.
-Prøver du å lure meg? -Du skal få jævla pengene dine.
Men dette...er slutt. Du får ikke meg heller.
Athena, ikke gjør dette mot meg.
-Macy? Macy, har du det bra? -Jeg har det bra. Gå og legg deg igjen.
-Hva er dette? -En kaffe.
Send tantens adresse. Vi er vel fremme om rundt to timer.
Faen! Punktering.
-IDIOT, SKAR DU OPP DEKKET HANS? -JA.
-DU KUNNE HA DREPT MEG! -DET VAR MENINGEN.
Hva avslørte meg?
Du spurte om den fyren tok Seeger-konvoluttene.
Men da han spurte meg om dem var du ikke engang der.
Og jeg har ikke nevnt dem for deg heller.
Men det som virkelig avgjorde saken var dette.
Se, denne tegningen skiller seg helt fra de andre.
Var fyren på parkeringsplassen kjæresten din?
Ja.
Da antar jeg at den tredje ventet i SUV-en.
-Den tredje? -Den som sa at jeg hadde konvoluttene.
Den som kom opp med planen om å rane meg.
Jeg kunne slå vad om at det var kompisen min Dale.
-Så hvorfor lot du ham ikke det? -Lot ham ikke hva?
-Rane meg. -Vet ikke. Jeg ombestemte meg.
-Hvorfor? -Vet ikke.
-Hvor kom Macy fra? -Mamma elsker Macy's Day.
-Det ironiske er at det ikke trengtes. -Det var det første som dukket opp!
-Jeg snakker ikke om navnebyttet. -Hva snakker du om da?
-Hva er dette? -Les det.
Kjære Athena, vedlagt er en sjekk på 500.000 dollar.
Jeg vet at ingen penger kan ta bort smerten...
...eller sorgen over å ha mistet søsteren din.
Håper sjekken letter livet ditt, slik at du kan fokusere på deg selv
og dine behov. Vennlig hilsen, Trevor Conroy.
Den kan ikke løses inn ennå, men jeg har pengene om to dager.
Vet du hva? Jeg vil ikke ha pengene dine, ok?
Jeg vil ikke ha noe som helst fra deg!
-Athena. Athena, vent! -Du tok henne fra meg!
Jeg vet. Beklager.
Og hva gjør du? Sparer artiklene om henne?
Prøver du å ha det bedre ved å hedre minnet hennes?
Tror du at jeg sparer artiklene for å få meg selv til å ha det bedre?
-Hvorfor ville du ellers gjøre det? -Jeg sparer dem,
slik at jeg stadig minnes om hva handlingene mine forårsaket.
Så du vil ha medfølelse?
Du er bokstavelig talt den eneste som kjenner til de artiklene.
Og jeg ga deg ikke direkte informasjonen frivillig.
Ok, så du vil ikke ha medfølelse. Så hva vil du ha av meg da?
Ingenting! Jeg vil ikke ha noe av deg!
Det var du som trengte deg inn i livet mitt, husker du?
For å stjele penger fra meg som jeg uansett ville ha gitt deg
-og som du ikke engang vil ha lenger! -Nettopp!
Jeg... Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med alt dette!
Tror du at jeg gjør det?
Jeg vil ikke ha noe av deg, men jeg vil gjøre noe for deg.
Gi deg et godt liv.
Kjæresten din vil ikke være glad for at du satte den posen
over hodet hans og rev sjekken i stykker.
Og jeg tar ikke ansvar om han skader deg.
Så hør her, la meg bare kjøre deg til tanten din.
Jeg ville ikke gjort det om jeg var deg!
Dale, jeg visste at du var en jævling.
Men ikke engang jeg trodde at du var en slik stor jævling.
Jeg elsker deg også, Trev. Gi meg konvoluttene nå.
Var det alt du ville ha? Faen, du hadde bare trengt å spørre.
-Er hun døende? -Dra til helvete!
Tydeligvis ikke.
Håper hun overlever, jævling.
-Jeg må få henne inn i bilen min. -Det er ingen tid. Vi tar min.
-Om du skader henne... -Jeg skal ikke skade henne.
Vi tar henne til et sted omtrent en time unna.
-Hva er adressen? -Jeg sender den på sms.
Stikk nå!
1475 WESTBORO ST. SUMMERVILLE, NC
-Hallo? -Hr. Duvall, det er Trevor.
Det har blitt en liten endring i planen.
-Har du det bra? -Nå har jeg det.
Selv om jeg er ganske sikker på at jeg får traumatiske arr etter dette.
Hvor er de?
De ser på.
Reis deg og stå bak meg.
Jeg kan ikke.
Faen.
-Dale ga meg instruksjoner til deg. -Fortell.
Først vil han at du legger pistolen på gulvet.
Aldri i livet.
Dale sa at du ville si det, men vil minne deg på at han har naboer.
Du trenger ikke bekymre deg for at han skyter på grunn av lyden.
-Det finnes lyddemper. -Det ville du også si,
men han slipper oss ikke før du la våpenet på gulvet.
-Faen! -Han sa at du ville si det også.
Han vil at du skal vise dem konvoluttene og legge dem midt på bordet.
-Noe mer? -Nei.
Da stikker vi herfra.
-Ikke gjør det! -Rolig, Trev.
-Ingen grunn til å bli opphisset. -Ser jeg opphisset ut?
Legg ned hammeren.
Nå...legger du ned konvolutten.
Joda.
Nei!
Dra til helvete!
-Han drepte ham. -La det ligge.
Nei.
Din utro bikkje!
Herregud! Vi må ta deg til et sykehus.
-Glem det. Det er slutt med meg. -Tull og tøys!
Lytt til meg. Førstehjelps-kassen.
-Vi trenger mer enn det. -Nei, hør på meg.
-De er i førstehjelps-kassen. -Hva er i førstehjelps-kassen?
-Seager-konvoluttene. -Hva? Jeg så deg brenne dem.
Nei, de var falske.
Jeg lot dem lages i tilfelle noen prøvde å lure meg.
De ekte er i førstehjelps-kassen.
Ta dem til denne mannen, Andre Duvall.
Han er ikke veldig glad over det, men du får 500.000 dollar for dem.
Hør, jeg har gummihansker i bagasjerommet.
Du må ha dem på. Han har en slags bisarr sykdom.
Jeg bryr meg ikke om pengene, ok? Vi må sørge for at du får hjelp.
Glem det. Jeg er ferdig. Selg dem.
-Gå på kunstskole. -Slutt å snakke om kunstskole.
Vet ikke om det er det jeg vil lenger.
Greit, bruk pengene til noe morsomt da.
-Organiser et stort rave eller noe. -Et rave?
-Ja. -Jeg er ikke tjue
og det er ikke 1998, så jeg tror ikke det kommer til å skje.
-Er rave ikke en greie lenger? -Nei, Carson Daly, det er det ikke.
Det er likevel bedre enn å bli kalt boomer.
Jeg tilgir deg.
-Nei... -Jo, det gjør jeg. Jeg tilgir deg.
Nei... Vær snill...
Stikk herfra.
Vær snill, stikk herfra. Nå.