Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Det är jättelätt. Bara blunda...
...och somna för fan.
-Vad händer, broder? -Inte mycket.
-Väntar bara på att mässan tar slut. -Jag fattar. Kom in.
Inte för att skryta, men det här kan vara mitt bästa jobb hittills.
Wow, ja. Färgen på frimärkena ser helt perfekta ut.
Alla fem ser fantastiska ut.
Men å andra sidan hade jag inte förväntat mig något annat.
Tack, min vän.
Du tänker väl inte försöka lura nån korkad samlare?
Självklart inte, Will.
Det finns en vattenstämpel på varje där det står "reproduktion".
-Ville bara kolla att du sett det. -Ja, det gjorde jag.
FRIMÄRKSUTSTÄLLNING
FRIMÄRKSALBUM, 20 DOLLAR
-Kan man klistra fast frimärkena? -Ja, men då minskar de i värde.
Så jag rekommenderar...
...att man använder genomskinliga hållare.
Nej, det hade jag önskat, men det är inga äkta "Inverted Jennys",
utan reproduktioner från 2013.
"INVERTED JENNY", LEGENDARISKT FELTRYCKT FRIMÄRKE, 1918.
Sextiofem... Nej, förlåt. Så där ja, sjuttiofem.
-Funderat på att köpa en pirra? -Jag hade en, men hjulet gick sönder.
Tur för mig.
-Hur gick försäljningen? -Jag sålde inte ett skit.
-Trodde inte man fick sälja skit här. -Det får man inte,
-men jag gör allt för pengar. -Jag har hört det.
-Så vart är du på väg nu? -Norrut för att göra lite affärer.
Ses vi på mässan i Wilmington nästa månad?
-Det beror på. -På vad?
Om du köpter en ny pirra eller inte.
-Tack igen, Dale. Jag uppskattar det. -Ta det lugnt.
THERESA HOPKINS GÖR DET AVGÖRANDE MÅLET MOT TUDOR
Hallå?
Får jag tala med Trevor Conroy, tack?
Det är jag.
Hej, det är Barbara Owings från Greenview fastighetsuthyrning.
Hur mår ni idag?
Hör på, gäller det bankkoden, så har jag redan fixat det i appen.
Betalningen borde gå igenom utan problem nu.
Nej, det handlar inte om hyran, utan er lägenhet.
-Vad är det med den? -VI inspekterade brandvarnarna igår
och när personalen gick in i er bostad fann de en familj.
Vänta, en familj? Jag har ingen familj. Jag bor ensam.
Nej, inte människor. Det var ekorrar.
Ekorrar?
Ja, en ekorrfamilj bor i er lägenhet.
-Ursäkta? -Herr Conroy, vi tillåter hundar
och katter, men inte ekorrar.
Bra att veta, förutom att jag inte äger några ekorrar.
-Är de inte era? -Nej.
-Vad gör de i så fall där inne? -Jag vet inte.
-Blandar drinkar och festar? -Vad?
Jag måste ha lämnat verandadörren öppen av misstag.
-När då? -Jag minns inte.
Jag är i min lägenhet en kväll i månaden.
Tydligen hade de förstört en hel del av era personliga ägodelar.
Det är ert ansvar att se till att dörrarna är låsta.
Och herr Conroy, ni måste titta till er lägenhet.
Hör på, jag ringer tillbaka, okej? Meddela mig när skadedjuren är borta.
-Hallå? -Det är Andre Duvall.
-Herr Duvall, kul att höra av er. -Jag åker till Paris om fyra dagar.
Jag vill ha kuverten innan dess.
Jag är på väg upp till Cape Cod just nu.
Jag borde vara där i övermorgon, kanske runt 15.00.
-Säg 15:25. -Okej... 15:25.
Jag tar emot dem personligen.
Låt ingen annan här röra dem. Är det förstått?
Absolut. Vad gäller betalningen...
När du överlämnat kuverten ska du få en check.
-Perfekt. -Och var vänlig och använd handskar.
-Ursäkta? -Vid överlämnandet. Ha handskar.
Jag vill inte besudla kuverten, eller dig.
Okej. Vänta, mig?
Vi ses om två dagar.
-Ursäkta, är ni smittsam eller..? -15:25.
Vad fan var det där?
Herregud!
LEKSAKER
Kör runt mig bara.
Vad håller du på med?
Hej, mår du bra?
Snälla, hjälp mig.
-Med vad? -Han letar efter mig.
-Vem då? -Mitt ex. Han försöker döda mig.
Han tog tag i mig vid uppfarten och tvingade in mig i sin bil.
Jag hoppade ut vid trafikljuset några kvarter bort och sprang hit.
-Jag vet inte om han såg mig gå in. -Vi ringer polisen, okej?
Nej, vi kan inte ringa polisen. De tror att jag stal en bil.
-Precis nu? -Nej. Mitt ex stal en bil.
Men jag var med honom, så nu...är jag medbrottsling.
-Mitt liv är i fara, jag... -Jag vet inte vem du är, men...
Jag ber dig.
Vad vill du att jag ska göra?
Jag vill inte att någon här ser oss gå härifrån tillsammans ifall...
...han kommer in hit och ställer massa frågor, så jag...
Jag går in på toaletten och sen...
Kan du möta mig på baksidan om fem minuter.
Jag behöver bara skjuts till nästa stad, så klarar jag mig själv. Jag ber dig.
Visst.
-Okej? -Ja.
-Okej. Tack. -Ingen orsak.
-Fem minuter, okej? -Fem minuter.
En att ta med, tack.
FYRA MINUTER SENARE PÅ FRAMSIDAN
Skit också! Helvete!
Vad fan, mannen?
-Varför lämnade du kvar mig därborta? -För att jag inte har tid med trams.
-Vad? -Var är han?
-Vem då? -Ditt galna ex.
Vad gör du här ute helt synlig om han är så farlig?
Jag såg honom köra iväg i den andra riktningen.
Eller hur?
Varför tror du mig inte?
Du sa att du hoppade ur hans bil och sprang till restaurangen, visst?
Ja, det gjorde jag.
Det är minst 25 grader utomhus och lite fuktigt.
Men trots att du sprungit nån kilometer är du inte alls svettig.
Vad ska jag säga? Jag svettas inte. Det är bara så jag är skapt.
Okej. När du var på restaurangen satt det fyra kvinnor vid ett bord
som erbjöd dig hjälp.
Ändå sökte du upp mig, en ensam medelålders man
som kunnat vara ett pervo. Varför gjorde du det?
Jag vet inte. Kalla mig sexist, men jag tänkte att en man är starkare.
Jag tror att du valde mig för att du hoppades att jag skulle vara ett äckel.
Någon beredd att följa med dig vart som helst. Ett lätt byte så att säga.
-Vad snackar du om? -Om jag mött dig därborta
hade du och din pojkvän försökt råna mig.
-Tror du att vi skulle ha rånat dig? -Jag sa försökt, inte lyckats.
-Vänta lite. Du måste hjälpa mig. -Flytta dig från dörren.
Om han hittar mig kommer han att döda mig.
Jag har en moster i North Carolina.
Om du bara kan köra mig till en busshållplats på andra sidan stan...
...och kanske hjälpa mig att köpa en biljett...så betalar jag tillbaka.
Jag...behöver bara lite hjälp.
-Bor hon nära väg 95? -Ja, precis utanför Lafayetteville.
Jag ska köra upp till Cape Cod. Jag kan köra dig till din mosters hus.
-Tack. -Men jag är inte så pratsam,
-så det blir en tyst bilresa. -Inga problem.
-Jag heter Macy, förresten. -Trevor.
Tack, Trevor.
-Så varför ska du till Cape Cod? -Affärer.
-Vad för slags affärer? -Jag vill helst inte prata om det.
Kan vi lyssna på lite musik?
Nej.
-Du måste vara riktigt rolig på fester. -Jag går inte på fester.
Det förvånar mig.
Det är okej. Kan jag få nummer ett?
Tack.
Då så.
Okej, här är din mat.
Tack.
-Vart ska du? -Gå och äta.
-Jag trodde att vi skulle äta i bilen. -Nej, du ska äta i bilen.
-Jag sätter mig på restaurangen. -Varför då?
För att det är en lång bilresa och jag behöver egentid.
-Jag ska vara tyst. -Det spelar ingen roll. Du är ändå här.
Och försök inte stjäla min bil. Det står en polisbil parkerad där borta.
Din tjuv! Jag visste det.
Okej. Bra försök, men...
Förlåt, mitt nagelband.
Det är okej. Fråga mig nästa gång innan du rotar bland mina saker bara.
-Vad gör du? -Tänkte lägga bort mitt tuggummi.
Nej, nej, nej! Lägg inte tuggummit där!
-Det är ett tomt kuvert, kompis. -Du förstör det. Här.
Använd det där.
Jag tror att det klarade sig.
Förlåt, jag måste lägga det i ett av mina album.
-Lägger du kuvert i album? -Ja.
-Varför då? -För att jag är filatelist.
-Filatelist? Är det nån slags läkare? -Nej.
En filatelist är någon som samlar postföremål.
-Som frimärken. -Frimärken?
Ja.
Som de små sakerna man sätter på ett kuvert för att skicka med posten?
Ja.
-Så du gillar klistermärken? -Det är inte...klistermärken.
-Inte? -Nej.
-Är de gjorda av papper? -Ja.
-Har de lim på baksidan? -Ja.
-Fäster man dem på andra papper? -Ja.
En jävla klisterlapp.
Hör på, frimärken är mycket mer än bara deras grundläggande element.
Som vad?
Tja, frimärken kan ha en stor historisk, politisk
och konstnärlig betydelse som man kan studera och uppskatta.
Nej, som du studerar och uppskattar. Jag slutade med klistermärken i åttan.
Jag säger bara att det finns många intressanta aspekter hos frimärken.
-Är den där värdefull? -Ganska.
En tre cents Liberty kostar mellan 50 och 100 dollar beroende på skick.
LIBERTY TRE CENTS-FRIMÄRKE UTGAVS 1954
Men i det här fallet är jag mer intresserad av hela kuvertet.
Kolla fotografierna och autografen där.
-Vem är snubben? -Det är Alfred Hitchcock.
-Du vet nog inte vem han är... -En känd regissör, eller hur?
Han gjorde "Vertigo" och "North by Northwest".
-Jäklar. Jag är imponerad. -Varför då?
Trodde inte nån född efter 1990 kunde se nåt längre än TikTok-klipp.
Min mammas ex gillade gamla Hitchcock-filmer
och vi såg några tillsammans.
-Låter som en cool kille. -Ja, han var supercool.
Särskilt när han fick mamma att skriva över vårt hus på honom
och sedan tömde hennes bankkonto, så att vi hamnade på gatan.
Så ja, han var en supercool kille.
-Det var tråkigt att höra. -Skitsamma.
-Kan vi stanna, så jag kan gå på toa? -Ja, visst.
Strax tillbaka.
-Vad heter han? -Vem då?
-Din ex-pojkvän. -Vic.
-Vet han var din moster bor? -Nej.
Bra.
Det börjar bli sent. Vi borde stanna vid ett motell.
Jag uppskattar verkligen allt du gör för mig,
-men det känns inte bekvämt att ta in på hotell.
Det är okej. Jag fixar ett eget rum åt dig.
-Tack. -Ingen orsak.
-Är du gift? -Nej...inte längre.
-Flickvän? -Nej.
-Gillar du killar? -Nej.
Varför har du i så fall inte försökt något med mig?
Jag gillar bara inte att komma för nära människor.
Inte ens för ett engångsligg?
Jag gillar inte det här samtalet.
-Är du impotent? -Snälla, sluta.
-Det finns tabletter för sånt nu. -Herregud...
-Har hon gått bort? -Vem?
-Din fru. -Nej.
-Så varför är ni inte gifta längre? -Det går jag inte in på.
-Hade hon en affär? -Nej.
-Hade du det? -Nej.
-Var hon typ riktigt irriterande? -Nej, men det är du.
Gav du henne inte uppmärksamhet? Sena kvällar på jobbet?
-Missade middagar? Besatt av jobbet? -Sluta! Det räcker nu, okej?
Det här samtalet är över!
Visst.
Det här är mitt. Det där ditt.
-Macy? Macy, mår du bra? -Det är lugnt.
-Gå och lägg dig igen. -Det skulle kännas bättre
om du öppnade och visade att du mår bra. Snälla.
Herregud...
-Mår du bra? -Ja, jag mår bra.
-Är du ensam? -Ja.
-Är du säker? -Ja, eller nej förresten.
Jag har ett helt collegefotbollslag därbak. Vi ska knulla.
Jag tyckte att jag hörde dig skrika, men det var nog någon annan.
-Ha en trevlig kväll. -Det är lite försent för det.
Bara en fråga.
Har du tillräckligt med kondomer för hela laget?
-Dra åt helvete. -Okej.
Toppen. Precis vad jag behöver. Nytt skit som håller mig vaken.
Okej. Kom igen. Sov nu.
Det kunde ha varit en slump. Men å andra sidan, kanske inte.
Kanske någon vet vad jag har och följde efter mig från mässan.
Det är därför jag vidtog försiktighetsåtgärder.
Det sista jag vill är att det ska bli smutsigt.
Jag måste bara ta mig till Cape Cod, få pengarna
och skicka checken. När det är klart...
...är det skitsamma vad som händer med mig.
Du där.
-Nyckeln ligger på sätet. -Tack.
Här.
-Vad är det här? -En kaffe.
Tack.
-Det där ser riktigt bra ut. -Den är okej.
Du är en duktig konstnär. Funderat på att jobba med det?
Nej, mamma brukade alltid säga att konst var en trivial karriär,
så jag gjorde inget av det.
-Har hon sett några teckningar? -Inte nykter.
Tja, jag vet inte. Du är rätt bra. Jag tror att du skulle kunna leva på det.
Kan Vic spåra din position via din telefon?
-Nej, hur så? -Jag undrade bara.
Skicka din mosters adress via sms. Vi är nog framme om cirka två timmar.
-Vad fan håller du på med? -Tja, jag tänkte röka en cigarett.
-Okej, boomer. -Du, jag är ben X, ingen boomer.
-Är det någon skillnad? -Ja, en stor skillnad.
Boomers var den första generationen som växte upp med att titta på TV.
Och gen X den första att fullända TV-tittandet.
Varför vapar du inte bara som en vanlig människa?
-För att vaping dödar dig. -Åh, så cigaretter är hälsosamma nu?
Cigaretter är nog på väg tillbaka.
Rätt säker på att det inte är så.
Du, var är ditt kaffe?
Kaffet jag köpte till dig på motellet.
Fan också. Jag måste ha glömt det på taket när vi stannade för att tanka.
Mitt fel.
-Fan också! -Vad var det?
Punktering. Fan också!
-Fan. -Det suger.
Hjälp mig att ta ut lådorna, så jag kommer åt reservhjulet.
THERESA HOPKINS GÖR SEGERMÅLET MOT TUDOR
GYMNASIST IHJÄLSKJUTEN AV MISSTAG
-Herregud, mår du bra? -Ja, jag mår bra.
Tack. Jag hade tänkt skaffa ett nytt album.
Det här öppnar sig hela tiden.
-Vem var hon? -Bara någon.
Vi byter däcket och drar härifrån, okej?
Var hon din dotter? Eller din syster?
-Jag vill inte prata om det. -Vem var hon för dig?
-Släpp det bara, okej? -Varför så hemlig?
Varför vill du inte berätta? Det är bara en enkel fråga.
Jag vill inte prata om det. Sluta nu.
Vad gör du? Min moster bor mycket längre bort.
Det är ytterligare sexton mil till hennes avfart.
Är det så här vi gör nu?
-Hoppa ut. -Vad fan är det som händer?
Jag vill inte köra dig längre. Här. Ta tåget.
-Vad är det här? -Det är pengar.
-Köp en tågbiljett. -Mitt ex då?
Du sa att han inte vet var din moster bor.
Så han kan inte skada dig och mitt uppdrag är klart.
Vänta lite!
-Jag vet inte ens vilket tåg jag ska ta. -Du kommer på det.
Förlåt. Jag borde inte ha frågat om tidningsklippen.
Det angick inte mig. Jag borde inte ha snokat.
-Det handlar inte om det. -Vad handlar det om då?
Det händer saker hela tiden och jag är nog bara paranoid,
men min hjärna slutar inte snurra och dessutom är jag orolig för dig.
Jag har inte tid att oroa mig för dig just nu.
Varför inte?
För att du förtjänar bättre än min oro.
Vad betyder det ens?
Jag har inte alltid varit frimärkshandlare. Jag var polis förut.
-Polis? -Kriminalare.
Så vad hände?
Det var en man.
Ett avskum till knarklangare som hette Frederick Deschel.
Han kallade sig Freddy D.
Han mördade en hel familj av missbrukare som hade lurat honom.
Jag hade jagat Freddy ett tag och hade massor av lösa ledtrådar.
En dag i december är jag ute och handlar julklappar till min fru.
Och gissa vem som kommer ut när jag går in i köpcentret?
Han såg annorlunda ut. Han hade rakat huvudet och skaffat skägg.
Men jag kände igen honom. Och han kände igen mig också.
Så fort han såg mig drog han fram sin pistol,
så jag gjorde detsamma och han började skjuta och jag sköt tillbaka.
Precis när jag ska trycka av en tredje gång...
...kommer en 18-årig tjej ut ur köpcentret...
Timingen var osannolik.
För hon gick rakt ut genom dörren...
...rätt in i min kula.
Jag träffade henne mitt i bröstet. Hon föll som en sten.
Det överraskade till och med Freddy, för han sänkte bara sitt vapen
och stirrade på henne i vad som kändes som två minuter.
Men det var inte två minuter, utan snarare två sekunder.
För jag lyfte omedelbart mitt vapen och sköt mot honom.
Jag träffade honom i bröstet också.
Tyvärr var min träffsäkerhet inte lika noggrann som ödet.
För...
...han överlevde.
Men det gjorde inte hon.
Theresa Hopkins.
-Det måste vara svårt att leva med. -Det är det.
Nästan omöjligt.
Men den smärta jag känner är nog ingenting jämfört med hennes familjs.
Var Theresas död anledningen till din skilsmässa?
Hon älskade mig.
Så hon stannade hos mig ett tag, men...
Det är ganska svårt att älska någon som inte besvarar kärleken, så...
...hon drog.
En olycka, eller hur?
Det hade kunnat hända vem som helst.
Ja, det hade det kunnat.
Men det hände mig.
Så jag måste leva med det.
Jag borde nog gå och kolla busstiderna.
Lyssna, oroa dig inte för det, okej?
Jag skjutsar dig till din moster.
-På riktigt? -Ja.
Tack.
-Jag måste bara gå på toaletten. -Jag ska köpa lite snacks.
-Stå still, skitstövel. -Vad vill du?
-Ha dina fem Seeger-kuvert i din bil. -Jag vet inte vad du pratar om.
Ta bara ut dem ur bilen, så vida du inte vill bli skjuten i skallen.
Tur att du inte är läkare. Du vet inte ett skit om anatomi.
-Öppna dörren och ta fram kuverten. -Okej, ta det lugnt.
Kom igen nu. Kom igen, öppna dörren!
Hoppa in i bilen!
-Är du okej? -Ja, och du?
Ingen fara. Vem fan var den där snubben?
-Vet inte. Han fick väl inte kuverten? -Nej, jag har dem fortfarande.
-Bra. -Tack.
Ingen orsak.
-Herregud! -Vad är det? Mår du bra?
Ja, jag mår bra. Jag måste bara stanna nånstans.
-Är du säker på att du mår bra? -Ja.
Han slog mitt huvud mot bilen ganska hårt.
Det finns ett första hjälpen-kit i bagageutrymmet. Kan du hämta det?
Jag har smärtstillande tabletter där.
-Vänta lite. -Tack.
Herregud! Du skrämde mig.
-Här är lådan. -Tack...Athena.
-Vad? -Du gjorde mig illa.
Athena Hopkins.
Fan också.
Athena?
Athena! Sluta med ditt dumma klottrande och lyssna.
-Var är min? -Din vadå?
-Du tog en drink till. Var är min? -Jag köpte ingen till dig.
-Varför inte? -Jag är ingen tankeläsare!
-Vad är ditt problem? -Jag ska berätta vad mitt problem är.
Jag är så trött på att du slösar bort våra hyrespengar på droger.
Jag lägger inte pengar på droger, utan på min lastbil för att ta mig till jobbet.
-Du behöver ett jobb först, Vic. -Jag jobbar på det.
Vi hade inte varit i den här situationen om du bara hade stämt Conroy.
Hur många gånger ska jag säga det? Mamma försökte det för åtta år sen,
-men det gick inte. -Han förtjänar att få betala.
Jag kan hjälpa er med det.
-Vad gör du? Jag bjöd inte hit dig. -Nej, det gjorde du inte.
Hej, Athena. Jag heter Dale Nicholson.
-Och jag har letat efter dig. -Vi är inga swingers, okej?
-Det är inte därför jag är här. -Vad vill du då?
Jag vill hjälpa dig att få vad du har rätt till.
Så nu kör han runt i landet och deltar på frimärksmässor.
-Tjänar han bra på det? -Trevor bryr sig inte om pengar.
Det har han aldrig gjort, men han har några värdefulla grejer.
-Som vadå? -Hör talas om Apollo-uppdragen?
-Typ grekiska gudar och sånt? -Nej, idiot. Som raketer, eller hur?
Apollo var en rymdexpedition för länge sen.
De flesta känner inte till det, men det var en enorm skandal
som skakade rymdprogrammet i början av 70-talet.
1972 slöt tre astronauter, David Scott, Alfred Worden och James Irwin
ett avtal med Horst Eierman om att få 400 poststämplade kuvert,
det vill säga frimärkskuvert att ta med till månen på Apollo 15-uppdraget.
Att ta med poststämplade kuvert ut i rymden var ganska vanligt.
Men kuverten Scott, Worden och Irwin tänkte ta med var inte godkända,
utan smugglades ut.
Tanken var att när astronauterna kom tillbaka skulle Eierman
genom sin partner Herman Seeger ge dem 7.000 dollar var för dem.
Vilket 1972 var en jävla massa pengar.
Problemet var att det var förbjudet för astronauter att ta med sig
förbjudna saker ut i rymden och än mer förbjudet att profitera på det.
Så nu var de otillåtna kuverten värda mycket mindre.
SIEGER-KUVERTEN VÄRDE: 100.000 DOLLAR STYCK
Okej, så låt mig gissa. Conroy har ett.
Nej, inte bara ett...utan fem.
-Hur fick han tag på fem? -Vem vet?
Han kanske hittade dem på nån loppis hos nån ovetande stackare.
Poängen är att han har dem och tänker sälja dem.
-Okej, intressant historia. -Visst är det?
-Vill du ha en drink till? -Jag gillar inte det här.
-Vill du ha en shot istället? -Spela inte dum.
Det låter som att du försöker få oss att göra ditt smutsiga arbete
för att sen ta alla pengarna.
Definitivt inte. Vi är partners så fall.
Men hon var din syster, så du förtjänar mer.
-60/40. -70/30.
65/35.
Okej. Men jag fattar fortfarande inte.
-Varför gör du inte det själv? -För att han känner mig.
För åtta år sen var du ett barn. Han har ingen aning om hur du ser ut nu.
Och du har inga sociala medier.
Trevor besöker en frimärksmässa i Tampa på torsdag.
Jag är 95% säker på att han ska till Cape Cod sen för att sälja kuverten.
När han stannar för att köpa mat slår du till.
-Hur då? -De behöver väl inte ha sex?
Nej, hon behöver inte ens flirta med honom.
-Hon behöver bara spela sympatisk. -Sympatisk?
Ja, få honom att tro att du är något som du uppenbarligen inte är.
En rädd, hjälplös liten flicka.
Det är dags.
-Vilket slöseri med tid! -Vad i helvete är ditt problem?
Varför kör han en Honda Civic om han har så värdefulla saker?
Jag sa ju att han inte bryr sig om pengar och lyx.
Så varför ska han då sälja rymdkuverten?
Han kanske betalar sin brorsons college-avgift eller vill gå i pension.
-Jag måste kissa snart. -Vi stannar när han gör det. Vänta.
-Tänk om jag inte kan det? -Gör det i den här.
-Lägg av, ditt jävla pervo! -Lugn, jag skojade bara!
Säg inte åt mig att lugna ner mig, din jävel!
-Jävlar! -Fan också!
Athena, ducka!
Kör runt honom. Långsamt.
Vad gör vi nu? Vi kan inte följa efter honom nu när han sett bilen.
Kör bara. Vi håller koll på honom i backspegeln.
Svänger han av vid en avfart, så vänder vi tillbaka.
Okej, kör. Vi väntar på baksidan.
Tänk på att vara övertygande. Han måste tro på din historia fullt ut.
Oroa dig inte. Han kommer att gå på det.
Snälla, hjälp mig.
-Han gick inte på det. -Vad?
Tillbaka till bilen. Vi hinner ikapp honom på motorvägen.
Jisses. Han kom inte ens en halv km. Han måste ha en jätteblåsa.
-Så, vad gör vi nu? -Du måste följa med honom.
-Ursäkta? -Hoppa in i bilen med honom.
Vic kan spåra dig på sin telefon. Vi tar det därifrån.
-Nej, jag tänker inte göra det. -Du har inget val.
SUV:en är avslöjad. Ser han oss vet han att vi förföljer honom.
-Jag är inte säker på det här. -Tänk om han är nåt knäppt pervo?
Vi håller kontakten via sms.
Försöker han något, så tar vi hand om honom.
Han trodde inte på den våldsamma pojkvännen för fem minuter sen.
Varför skulle han tro på oss nu?
Herregud...
-Vad i helvete? -Nu kommer han att gå på det.
Dessutom försöker han inget om du är sönderslagen.
Ta den här. Jag ska ju vara någon annan nu, eller hur?
-Så jag kan inte riskera att ha mitt ID. -Bra idé.
Håll käften!
Var fan är kuverten?
Så han var... Ja, en supercool kille.
Det var tråkigt att höra.
Skitsamma.
RASTPLATS OM 8 KM. SÄG ATT DU MÅSTE GÅ PÅ TOA.
Strax tillbaka.
-Var är du? -På en toalett. Är du här?
Ja, jag försöker gömma mig. Lyssna, gå tillbaka till bilen.
Säg att det vänstra bakdäcket fått punka. Vi smyger... Vänta.
Fan också! Han såg oss! Okej, plan B. Vi kör över honom.
Glöm det. Om någon ska döda honom, så är det jag!
-Skit! Vad fan, Vic? Är du efterlyst? -Ja.
-För vad? -Jag stal några bilar. Stäm mig!
Jag måste dra. Jag sms:ar när vi är säkra.
Vic? Vic!
Det är okej. Jag fixar ett eget rum till dig.
-Tack. -Ingen orsak.
Allt är bra. Vi blev av med snuten. Letar en bil.
-Vic? -Hej, älskling.
-Var är du? -Vi stal en Toyota Camry.
-Har du min position på din telefon? -Ja. Vänta, är du på ett motell?
-Ja. -Varför?
Jag vet inte. Han är gammal. Han blev trött.
-Har du ett eget rum? -Ja, jag har ett eget rum.
-Försökte han något? -Nej, han försökte ingenting.
Så du knullade honom inte?
Knullade med honom? Är det vad du frågar mig just nu?
Han dödade min syster. Du vet att jag hatar honom.
Du har tillbringat mycket tid med honom. Du kan ha ändrat dig.
-Vic, du måste hålla käften! -Lugn, det var bara en fråga.
Du frågar ingenting. Du anklagar. Men vet du vad? Vi är färdiga.
-Försöker du lura mig? -Du ska få dina jävla pengar.
Men det här...är slut. Du får inte mig också.
Athena, gör inte så här mot mig.
-Macy? Macy, mår du bra? -Jag mår bra. Gå och lägg dig igen.
-Vad är det här? -En kaffe.
Skicka över din mosters adress. Vi är nog framme om ungefär två timmar.
Fan! Punktering.
-IDIOT, SKAR DU UPP HANS DÄCK? -JA.
-DU KUNDE HA DÖDAT MIG! DET VAR MENINGEN.
Vad avslöjade mig?
Du frågade om den där killen tog Seeger-kuverten.
Men när han frågade mig om dem var du inte ens där.
Och jag har inte nämnt dem för dig heller.
Men det som verkligen avgjorde saken var det här.
Se, den här teckningen skiljer sig helt från de andra.
Var killen på parkeringen din pojkvän?
Ja.
Då antar jag att den tredje väntade i SUV:en.
-Den tredje? -Den som sa att jag hade kuverten.
Den som kom på planen att ni skulle råna mig.
Jag skulle kunna slå vad om att det var min kompis Dale.
-Så varför gjorde du det inte? -Gjorde inte vad?
-Lät honom råna mig? -Jag vet inte. Jag ändrade mig.
-Varför? -Jag vet inte.
-Varifrån kom Macy? -Mamma älskar Macy's Day.
-Det ironiska är att det inte behövdes. -Det var det första som dök upp!
-Jag pratar inte om namnbytet. -Vad pratar du om då?
-Vad är det här? -Läs det.
Kära Athena, bifogat är en check på 500.000 dollar.
Jag vet att inga pengar kan ta bort smärtan...
...eller sorgen över att ha förlorat din syster.
Hoppas checken underlättar ditt liv, så att du kan fokusera på dig själv
och dina behov. Vänliga hälsningar, Trevor Conroy.
Den kan inte lösas ut än, men jag har pengarna om två dagar.
Vet du vad? Jag vill inte ha dina pengar, okej?
Jag vill inte ha någonting av dig!
-Athena. Athena, vänta! -Du tog henne ifrån mig!
Jag vet. Förlåt.
Och vad gör du? Spara artiklarna om henne?
Försöker du må bättre genom att hedra hennes minne?
Tror du att jag sparar artiklarna för att få mig själv att må bättre?
-Varför skulle du annars göra det? -Jag sparar dem,
så att jag ständigt påminns om vad mina handlingar orsakade.
Så du vill ha medlidande?
Du är bokstavligen den enda personen som känner till de där artiklarna.
Och jag gav dig inte direkt informationen frivilligt.
Okej, så du vill inte ha medlidande. Så vad vill du ha av mig då?
Ingenting! Jag vill inte ha någonting av dig!
Det var du som trängde dig in i mitt liv, minns du?
För att stjäla pengar av mig som jag ändå skulle ha gett dig
-och som du inte ens vill ha längre! -Precis!
Jag... Jag vet inte vad jag ska göra med allt det här!
Tror du att jag gör det?
Jag vill inte ha någonting av dig, men jag vill göra något för dig.
Ge dig ett bra liv.
Din pojkvän kommer inte vara glad att du satte den där påsen
över hans huvud och rev sönder checken.
Och jag tar inte ansvar om han gör dig illa.
Så lyssna, låt mig bara få ta dig till din moster.
Jag skulle inte göra det om jag vore du!
Dale, jag visste att du var en skitstövel.
Men inte ens jag trodde att du var en sån stor skitstövel.
Jag älskar dig också, Trev. Ge mig kuverten nu.
Var det allt du ville ha? Jäklar, du hade bara behövt fråga.
-Är hon döende? -Dra åt helvete!
Tydligen inte.
Du får hoppas att hon överlever, skitstövel.
-Jag måste få in henne i min bil. -Det finns ingen tid. Vi tar min.
-Om du skadar henne... -Jag ska inte skada henne.
Vi tar henne till en plats ungefär en timme bort.
-Vad är adressen? -Jag skickar den via sms.
Stick nu!
1475 WESTBORO ST. SUMMERVILLE, NC
-Hallå? -Herr Duvall, det är Trevor.
Det har blivit en liten ändring i planen.
-Är du okej? -Nu är jag det.
Även om jag rätt säker på att jag får traumatiska men efter det här.
Var är de?
De ser på.
Res dig upp och ställ dig bakom mig.
Jag kan inte.
Fan också.
-Dale gav mig instruktioner till dig. -Berätta.
Först vill han att du lägger pistolen på golvet.
Aldrig i livet.
Dale sa att du skulle säga så, men vill påminna dig om att han har grannar.
Du behöver inte oroa dig för att han skjuter på grund av ljudet.
-Det finns ljuddämpare. -Det skulle du också säga,
men han släpper oss inte förrän du lagt vapnet på golvet.
-Fan också! -Han sa att du skulle säga det också.
Han vill att du ska visa dem kuverten och lägga dem mitt på bordet.
-Något mer? -Nej.
Då sticker vi härifrån.
-Gör det inte! -Lugn, Trev.
-Ingen anledning att bli upphetsad. -Ser jag upphetsad ut?
Lägg ner hammaren.
Nu...lägger du ner kuvertet.
Visst.
Nej!
Dra åt helvete!
-Han dödade honom. -Släpp det.
Nej.
Din otrogna slyna!
Herregud! Vi måste ta dig till ett sjukhus.
-Glömd det. Det är slut med mig. -Skitsnack!
Lyssna på mig. Första hjälpen-lådan.
-Vi kommer att behöva mer än så. -Nej, hör på mig.
-De ligger i första hjälpen-lådan. -Vad finns i första hjälpen-lådan?
-Seager-kuverten. -Vad? Jag såg dig bränna upp dem.
Nej, de var falska.
Jag lät göra dem ifall någon skulle försöka lura mig.
De riktiga finns i första hjälpen-lådan.
Ta dem till den här mannen, Andre Duvall.
Han är inte särskilt glad över det, men du får 500.000 dollar för dem.
Hör på, jag har gummihandskar i bagageutrymmet.
Du måste ha dem på dig. Han har någon sorts bisarr sjukdom.
Jag bryr mig inte om pengarna, okej? Vi måste se till att du får hjälp.
Glöm det. Jag är körd. Sälj kuverten.
-Gå på konstskola. -Sluta prata om konstskola.
Jag vet inte om det är vad jag vill längre.
Visst, använd pengarna till något roligt då.
-Ordna ett jättestort rave eller nåt. -Ett rave?
-Ja. -Jag är inte tjugo
och det är inte 1998, så jag tror inte att det kommer hända.
-Är rave ingen grej längre? -Nej, Carson Daly, det är det inte.
Det är ändå bättre än att bli kallad boomer.
Jag förlåter dig.
-Nej... -Jo, det gör jag. Jag förlåter dig.
Nej... Snälla...
Stick härifrån.
Snälla, stick härifrån. Nu.