Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
TUTKIMUS: KEMIALLINEN JA BIOLOGINEN SODANKÄYNTI
Yhdysvalloissa on viisi isompaa tukikohtaa -
kemiallisten ja biologisten aseiden tuotantoa ja tutkimusta varten.
Onko sattunut onnettomuuksia? - Oli eräs tapaus Dugwayssa.
Yhtenä sunnuntaina viljelijät huomasivat lampaiden kuolevan.
Maanantaina 6 000 oli kuollut.
TESTIKESKUS DUGWAYN TESTAUSALUE
Hermokaasua on testattu 60-luvulta asti. Jotain meni pieleen.
Ilmavoimien kone värjäsi 40 litraa hermokaasua punaiseksi.
Se levisi kohti Salt Lake Cityä.
ARMEIJAN KUVAMATERIAALIA
Entä perheenne? Ovatko he saaneet oireita tästä?
En tiedä, johtuuko se tästä vai ei.
Meillä kaikilla oli vatsatauti lauantaina ja oksentelimme pitkin yötä aikalailla.
Entä tiedä, liittyykö se tähän. Se on aika pelottavaa.
Lääkäri, eläinlääkäri ja muita Dugwayn testikeskuksen teknisiä työntekijöitä -
ovat paikan päällä selvittämässä syytä ongelmaan.
Yritykset korjata lampaiden kuolemaan johtaneet syyt -
olisivat tällä hetkellä puhtaasti spekulatiivisia.
PÄÄSY KIELLETTY
En välittänyt armeijan sanomisista. Tutkin sitä lehtiartikkelia varten.
Lampaat tappanut aine oli hermokaasua.
Armeija selittelee, mutta hermokaasua se oli.
Kukaan ei uskaltanut sanoa julkisesti. että armeija valehtelee törkeästi.
No niin.
TOIMITTAJA SEYMOUR M. HERSH
Älähän nyt.
No niin. Tee se oikein.
SH-BX24-SÄHKÖN-HINTA SH-BX03-BIN-LADEN
SH-BX03-SOTA-TERRORISMIA-VASTAAN
SH-BX02-NEW-YORK-TIMES SH-BX02-KORSHAK-GULF+WESTERN
Siinä lukee: "Hersh näyttää tietävän paljon siitä, mitä he tutkivat.
Mutta ei hätää, pomo. Hän ei tiedä salailusta."
Huikeaa. Näin tämän vasta noin vuosi sitten.
No niin. Esityksen aika. Mitä haluatte tehdä?
Olethan kuvannut tämän kaiken? - Haluaisimme puhua lähteistä...
Te siis haluatte puhua lähteistä. Minä taas en halua puhua lähteistä.
Ei välttämättä tietyistä lähteistä tai tietyn tyyppisistä.
Puhuimme jo joistakin ihmisistä.
Katselin lehtiöitä eilen, ja kaikkialla näkyi nimiä.
En ole koskaan... Tämän pitäisi tapahtua kuoleman jälkeen.
Sy, emme paljasta ketään näistä ihmisistä.
Jotkut heistä voivat olla yhä elossa.
Moni heistä vihasi minua, ja puhui silti minulle.
Miksi he halusivat tavata sinut?
Jos työskentelee salaisessa maailmassa,
jonne joku sitkeästi pyrkii sisälle ja pääseekin,
niin miksi he eivät puhuisi?
Minä en analysoi niitä, jotka puhuvat. Kuten en analysoi itseänikään.
Haluaisitte minun tekevän niin, mutta en tee.
Katsotaanpa, näistä ihmisistä...
Tässä on yksi, joka teki Kissingerille töitä.
Tässä on CIA:n nainen.
On vaikea tietää, keneen luottaa.
Tuskin luotan teihinkään.
LAURA EHDOTTI SEYMORILLE ELOKUVAA 2005. HÄN SUOSTUI LÄHES 20 VUOTTA MYÖHEMMIN.
MARK ON TEHNYT YHTEISTYÖTÄ SYN KANSSA KOLMESSA DOKUMENTTIELOKUVASSA.
Olen oppinut olemaan välittämättä siitä, mitä muut ajattelevat,
koska joku aina suuttui, kun kirjoitin jotain.
Amerikalla on historiaa, jota on vaikea kirjoittaa.
Aina löytyy jokin uusi taso.
Toimittajana tehtäväni on löytää salaisuuksia ja faktoja.
Julkaisemme ne, vaikka tiedämme rikkovamme lakia -
ja vaarantavamme kansallisen turvallisuuden. Se on huippusalaista.
Koska meistä siihen on erinomainen syy, kertomus vastuunalaisista virkamiehistä,
jotka eivät tee työtään oikein.
Sitä yritän tuoda esiin. Medialla ei pitäisi olla rajoituksia sen suhteen,
mitä julkaista, koska niin perustuslaki sattuu määräämään.
KUINKA SKANDAALI PALJASTETAAN
Kun kyse on mistä tahansa kilpailusta, amerikkalaiset haluavat edetä näin,
ja haluavat vastustajan menevän alas näin.
Me emme käy sellaista sotaa Vietnamissa.
Taidamme liikkua pikemminkin näin.
He liikkuvat pikemminkin näin, eikä suoraan ylös tai alas.
Me edistymme.
Olemme tyytyväisiä tuloksiin, joita olemme saaneet.
Aiheutamme suurempia tappioita, kuin itse koemme.
JÄRJESTELMÄVALVONTA
KIIREELLINEN HANOIN POMMITUS
PENTAGON TUNNUSTAA AIHEUTTANEENSA TUHOA SIVIILIALUEILLA POHJOIS-VIETNAMISSA.
ARMEIJALLA ON VAIKEUKSIA SAAVUTTAA TAISTELUVALMIUS. PULA KAPTEENEISTA.
USA ALOITTAA EHKÄ SOTATOIMET MEKONGIN SUISTOSSA.
SOTA LÄHESTYY MERKITTÄVÄÄ KÄÄNNETTÄ.
Pentagon on outo paikka.
Otetaan kuppi kahvia, jauhetaan paskaa, luetaan lehtiä.
Kun klo 10.30 tulee tiedotustilaisuus, siitä saa jotain pientä irti.
Heille maksetaan paljon siitä, että kuuntelevat tiedotustilaisuuden,
odottavat transkription valmistumista, ja kirjoittavat siitä 500 sanan jutun.
Sitä he tekevät kaiket päivät työkseen. Aika vähän.
USA:ssa ei ole varsinaisesti sensuuria, mutta kylläkin median itsesensuuria.
Kun olin Pentagonissa AP:n töissä,
sen sijaan, että lounastin kollegoideni kanssa,
etsin käsiini nuoria upseereita.
Puhuin heidän kanssaan jalkapallosta ja tein tuttavuutta.
Olin ollut armeijassa. Olin reserviä.
Lopulta armeijan miehet tunnustivat: "Kuule, tämä on varsinainen Murha Oy."
Kysyin: "Mitä tarkoitat?"
TERVETULOA
Aivopesua harjoitetaan aikalailla.
Tehdään päätöksiä siitä, mitä ihmisten pitäisi kuulla.
Ja tilanne on se, että Vietnamissa murhataan avoimesti.
TUETAAN POIKIAMME TUOKAA HEIDÄT KOTIIN NYT!
POHJOINEN PYSÄKÖINTI
Tunsin itseni hyödyttömäksi, tavallaan.
Olin rauhaton sen suhteen, missä minä olin ja missä sota oli.
Oli olemassa iso kertomus, joka vaikutti mahdottomalta.
On olemassa sellainen kuin totuus.
Jossain oli suuri kasa totuutta,
ja minä en tiennyt, miten löytää sen.
Olin huolissani siitä. Ajattelin sitä.
Riideltyäni päätoimittajan kanssa lähdin AP:ltä.
Vaimollani Lizillä ja minulla oli lapsi, eikä juurikaan rahaa.
Aloin tehdä töitä freelancerina.
Eräänä päivänä minulle soitti ennestään tuntematon mies.
Kysyin: "Miten menee?" Hän sanoi, että Vietnamissa tehdään salaa julmuuksia.
Se oli hämärää.
TULIPALO
Hänen mukaansa sotilaat olivat seonneet ja ampuneet ihmisiä.
Hän ei tiennyt siitä paljoakaan, mutta armeijassa panikoitiin.
En saanut nimiä, en tiennyt mitään.
Kävin Pentagonissa pari kertaa ja pidin eräästä everstistä kovasti.
Törmäsin tähän everstiin, jolla oli nyt yksi tähti.
Pysäytin hänet ja sanoimme: "Hei vaan, eipä olla nähtykään vuosiin."
Kysyin: "Mikäs polveasi vaivaa?" Hän kertoi: "Sain luodista."
Sanoin: "Ammuit itseäsi polveen saadaksesi ylennyksen ja mitalin."
Hän nauroi ja sanoi: "Haista sinä pitkä p."
EISENHOWER-KÄYTÄVÄ
Kävelimme eteenpäin. Kysyin: "Mitä sinä nyt teet?"
Hän sanoi: "Kansliapäällikön alaisena."
"Westmorelandinko?" Hän sanoi: "Niin."
Kysyin: "Mitä tiedät siitä, että joku heppu ampui kylän?"
Hän sanoi: "Sy, minäpä kerron.
Toivon, että se heppu, Calley, joutuu helvettiin." Tai jotain.
"Calley." Nyt minulla oli nimi.
Tietenkin kirjoitin sen väärin.
Mutta lopulta löysin jutun New York Timesista.
Pieni juttu luutnantista nimeltä William L. Calley Jr.,
joka oli pidätetty taposta.
Se oli etsimäni Calley.
Hänellä oli Latimer-niminen asianajaja.
Soitin hänelle ja sanoin: "Hei, nimeni on Hersh.
Lentoni länsirannikolle pysähtyy Salt Lake Cityssä.
Sopisiko, jos piipahtaisin toimistossasi?"
Hän sanoi: "Toki. Tule käymään."
En suhtautunut niin. Esitin vain huoletonta.
Kun tulin hänen toimistoonsa, hän veti esiin paperin.
Se oli syytekirjelmä.
Luutnantti Calleyta syytettiin 109 ihmisen tappamisesta.
Paperi oli hänen edessään ylösalaisin.
Sanoin itselleni:
"Jatka keskustelua ja esitä tekeväsi muistiinpanoja.
Kopioi samalla paperista niin paljon kuin ehdit."
SYYTE: ARMEIJAN SÄÄNTÖARTIKLAN 118 RIKKOMINEN
WILLIAM L. CALLEY, JR.
Sain dynamiittia.
TERVETULOA TUKIKOHTAAN
Päätin etsiä Calleyn.
Lensin Fort Benningiin.
Minulla on surkea puku, varmaan hääpukuni. Olin pitänyt samoja vaatteita päiväkausia.
PÄÄMAJA-ALUE
Tulin sinne aikaisin aamulla ja löysin hänet keskiyöllä silkalla tuurilla.
Calley oli pantu päällystölle tarkoitettuun taloon.
Viimeinen paikka, josta etsin.
Hän oli erilainen kuin halusin. Olisin halunnut nähdä hirviön.
Hän alkoi kertoa minulle valheita.
"Oli tulitaistelu ja vihollisia. Kukaan ei tunnistanut ketään.
Tein työtäni, suojelin joukkoja. Siviilejä kuoli, mutta he yrittivät tappaa meidät."
Hän sanoi: "Kapteeni Ernest Medina on kuin minä.
Häntäkin tutkitaan. Hän kertoo tästä."
Hän soitti puhelun: "Kapteeni, täällä on toimittaja Washingtonista.
Kertoisitko, että noudatin vain käskyä?"
Medina sanoi: "En tiedä, mistä puhut." Ja sulki puhelimen.
Ja... Calley katsoi minua:
"Ehkä minusta on tehty syntipukki."
ARMEIJAN MUKAAN HÄN MURHASI AINAKIN 109 VIETNAMILAISTA
VIETKONGIN "PINKVILLENÄ" TUNNETTUUN TUKIKOHTAAN TEHDYSSÄ ISKUSSA
"TYHJENNÄ ALUE"
SIVIILIUHREJA
Sy oli yrittänyt myydä sitä useisiin aikakauslehtiin.
Kukaan ei koskenut siihen.
Lopulta hän ojensi sen minulle ja sanoi: "Älä mokaa sitä."
Vietin seuraavat yhdeksän tuntia soittaen kaikkien amerikkalaisten sanomalehtien -
päätoimittajat läpi, tehden kaikkeni saadakseni jutun myytyä.
Sy, viime viikolla kirjoitit jutun armeijan luutnantista,
jota syytetään 109 vietnamilaisen siviilin murhasta.
Missä se ilmestyi ensimmäisenä?
Chicago Sun-Times, klo 5.30. Klo 6.30 Washingtonin aikaa.
Sitten oli sinun juttusi, Dispatch.
Eka painos oli noin 30 lehteä.
Se vaati poikkeuksellisen lähestymistavan.
Puhuin Lifelle, ei kiinnostanut. Lookia ei kiinnostanut.
Silloin David Obst tuli Dispatchin johtoon ja vakuutti, että se menee etusivulle.
En kuulu kenenkään faniklubiin Pentagonissa.
He yrittivät pitää sen salassa.
Minä sotkin sen pelin.
Olisiko hetki aikaa?
SOTILASPOLIISI
Pentagonin mukaan Calley on jonkinlainen hullu.
Minusta hän ei ole hullu, ja se nostaa esiin kysymyksen,
saiko hän käskyn ampua kaikki kylästä.
Ja jos sai, niin tehdäänkö sellaista koko ajan?
Me tuemme sinua, Calley!
Siinä oli enemmän.
Täytyi olla muutakin. En vain tiennyt, mistä etsiä.
Armeija ei olisi auttanut, se oli selvää.
Unohdin sammuttaa. Anteeksi. - Vastaa vain.
Ei, ei. Tai, no.
Soitin siksi, että sanoin varoituksen tulleen Iranista,
mutta se tuli Saudi-Arabian kautta. Ei se ole tärkeää.
No, sanoit: "Luultavasti Iranista."
Hyvä. Se oli lähtöisin Iranista.
Ei se mitään. Se riittää. Ei tarvitse muuttaa sitä.
Älä paljasta liikaa.
Hei sitten. Yritän lopetella tässä.
Hän sanoi: "Älä paljasta liikaa."
Näin siinä kävi.
Menimme minun kotiini Macomb Streetille -
ja Sy luki siellä Washington Postia.
Hän näki siellä pienen uutisen -
nuoresta miehestä nimeltä Ron Ridenhour,
joka väitti kertoneensa armeijalle joukkomurhasta.
Ridenhour oli lähettänyt aiemmin kirjeen 30 kongressiedustajalle,
puolustushaarakomentajien neuvostolle, kenraaleille sekä presidentille -
kertoen siitä, mitä tiesi. Se oli rankka tehtävä.
Menin kotiin pakkaamaan kamani. Lainasin rahaa -
ja lensin Kaliforniaan tapaamaan häntä.
He kertoivat minulle, että olivat nähneet -
yksittäisiä sotilaita -
ja joitain upseereita kävelevän kylän läpi.
Ja jos siellä oli jossain ihmisiä seisomassa,
kylän läpi kulkevan polun varrella tai kylässä,
sotilaat olivat ampuneet kaikki.
Kaikki oli ammuttu ilman minkäänlaista syytä.
Minusta tuntui, että pitäisi tehdä jotain. Oli pakko tehdä jotain.
En olisi muuten voinut elää itseni kanssa.
Ridenhour antoi minulle listan.
Hän kertoi niiden kahden ihmisen nimet, jotka puhuisivat minulle.
Yksi oli nuori mies, Utahissa asuva mormoni.
Hänen nimensä oli Michael Terry. Menin sinne sinä iltana ja löysin hänet.
Hän sanoi: "Se oli natsityyppinen juttu."
UPSEERI KÄSKI AMPUA KAIKKI KONEKIVÄÄRILLÄ, MUTTA SOTILAS HEITTI ASEEN POIS.
Toinen, jonka Ridenhour nimesi, oli Michael Bernhardt.
Tapasin hänet Fort Dixissä.
Olisi ollut mahdotonta mokata se juttu.
Piti vain pysytellä itse poissa tarinan tieltä.
Oli muistiinpanot Terryltä ja Bernhardtilta.
Piti vain antaa heidän kertoa tarina.
"SE KAIKKI TEHTIIN TAHALLAAN. SE OLI ILMISELVÄ MURHA.
SEISOIN KATSOMASSA SITÄ." SANOI KERSANTTI MICHAEL BERNHARDT.
"ARMEIJA KIELSI KERTOMASTA SIITÄ." BERNHARDT SANOI HAASTATTELIJALLE.
"MUTTA ON KÄSKYJÄ, JOIDEN NOUDATTAMISESTA PÄÄTÄN ITSE."
Millaisen käskyn saitte?
Ennen operaatiota saimme komentavalta upseerilta käskyn -
tuhota koko kylä ja sen asukkaat.
Uskoitteko, että kylän asukkaat kuuluivat Vietkongiin?
Jotkut kylän ihmiset... Sanon "ihmiset kylässä."
Jotkut ihmiset kylässä -
eivät olleet kyllin vanhoja kävelemään. Saati Vietkongiin.
REAKTIO VIETNAMILAISTEN JOUKKOMURHAAN VAIHTELEE
Osa yleisöstä ei halunnut uskoa sitä.
Osa oli vihaisia meille, viestintuojille.
MONET EPÄILEVÄT TIETOJA MY LAISTA
Kukaan ei halunnut tietää, että Yhdysvallat teki pahaa.
TODISTEET VIETNAMILAISTEN JOUKKOMURHASTA HATARIA
VIETNAMILAISTEN JOUKKOMURHA EPÄILYTTÄÄ
TIETOJA JOUKKOMURHASTA PIDETÄÄN PROPAGANDANA
Äskettäin eräät sotilaat olivat mukana vakavissa tapahtumissa,
joista on kerrottu uutisissa.
Joidenkin mielestä kyseiset tapahtumat heijastavat armeijaa kokonaisuutena.
Ne ovat kuitenkin vain eräiden kurjien yksilöiden tekoja.
Armeijan instituutiona ei tule koskaan joutua oikeuteen.
Yritin selvittää, mitä oli tapahtunut. Mitä hittoa oikein tapahtui.
Se oli minun tavoitteeni. Ja kohtasin koko ajan ihmisiä.
Löysin monia ihmisiä, jotka kertoivat paljon.
Mitä se "mitä hittoa tapahtui" oli?
Miten siinä kävi niin? Miten he vajosivat hulluuteen?
Saatte minut miettimään asioita, joita en halua ajatella.
Etsin poikaa, jonka jalka oli räjähtänyt. Paul Meadloa.
Hän asui Indianan peräkylillä.
Se oli vanha, rähjäinen maatila.
Hyvin etelävaltiomainen rouva tuli pihalle.
Sanoin, että tulin tapaamaan Paulia.
"Olen toimittaja ja halusin puhua siitä, mitä armeijassa tapahtui."
Sitten rouva sanoi lauseen, joka jäi päähäni loppuiäkseni.
Hän sanoi katkeralla äänensävyllä: "Annoin heille...
Annoin hyvän pojan, ja sain takaisin murhaajan."
Kun hän palasi,
hän vain änkytti ja...
Kysyin: "Mikä saa sinut tekemään noin?"
Hän sanoi: "Äiti, olen kokenut helvetin."
Tapasin Paulin ja kysyin: "No, mitä siellä tapahtui?"
Sitten hän alkoi vain...
"Tappaminen, murha, tappaminen, sovitus."
Niin suoraan kuin mahdollista.
Sy soitti minulle ja sanoi:
"Saimme etusivun jutun koko maailmalle."
"LÄHETIN HYVÄN POJAN JA HE TEKIVÄT HÄNESTÄ MURHAAJAN."
MIKSI HÄN TEKI SEN? "SAIMME KÄSKYN."
Soitin CBS Evening Newsille.
Sitten tein jotain, mitä ei olisi saanut tehdä, mutta en tiennyt sitä silloin.
Sanoin: "Haluamme rahaa siitä."
Hän kysyi: "Paljonko?"
En tiennyt, joten keksin äkkiä: "10 000 dollaria."
Meni hetki. Hän sanoi: "Sopii."
Haastattelu annettiin Mike Wallacelle.
Mike puhui hänelle hetken ja sanoi: "Viedään sisälle." Kuvaus alkoi.
Montako ihmistä kokositte?
Siellä oli 40 - 45 ihmistä, jotka keräsimme...
Kuten sanoin, kylän keskustaan.
Millaisia ihmisiä? Miehiä, naisia, lapsia? - Miehet, naiset, lapset. Ja vauvoja.
Ajoimme heidät kasaan ja panimme povistumaan.
Ja...
Luutnantti Calley sanoi: "Tiedätte kai, mitä niille tehdään?"
Minä sanoin: "Kyllä."
Oletin, että hän halusi meidän vain vahtivan heitä.
Hän lähti ja palasi 10 tai 15 minuuttia myöhemmin.
Hän kysyi: "Miksi et ole vielä tappanut heitä?"
Sanoin: "En tiennyt, että halusit meidän -
tappavan heidät. Luulin, että piti vain vahtia."
"Ei, haluan heidän kuolevan."
Ja...
Hän meni muutaman metrin päähän ja alkoi ampua heitä.
Hän käski ampua, joten aloin ampua. Ammuin nelisen lipasta ryhmään.
Miehiä, naisia ja lapsia, vai? - Niin.
Entä vauvoja? - Ja vauvoja.
Miten vauvan voi ampua?
En tiedä. Sellaista se vain on.
AMMUIN VAUVOJA SELLAISTA SE VAIN ON
Hitto vieköön ei, me emme mene!
VEROVAROILLASI TEHTYÄ
KYSYMYS: ENTÄ VAUVOJA? VASTAUS: JA VAUVOJA.
Armeijan valokuvaaja Ron Haeberlella oli kaksi kameraa.
Armeijalle hän kuvasi mustavalkokuvia.
USA:N SOTILAITA MY LAIN LÄHISTÖLLÄ
Hän ei kertonut kenellekään, että hänellä oli uusia värifilmejä.
Ensimmäisen uutiseni jälkeen hän myi kuvat.
AINUTLAATUISIA KUVIA MY LAIN JOUKKOMURHASTA
"KÄSKYNÄ OLI TUHOTA MY LAI JA KAIKKI SIELLÄ"
"ÄLKÄÄ SANOKO SIVIILEIKSI. MEILLE HE OVAT VIETKONGIA"
JOUKKOMURHA JÄRKYTTÄÄ MAAILMAA
Kun ne julkaistiin, se levisi koko maailmaan.
PÄIVÄ, JOLLOIN IHMISYYS KUOLI VIETNAMILAISESSA KYLÄSSÄ
Montako ihmistä perheestäsi kuoli?
Neljä ihmistä.
Kun tulit torilta, mitä näit?
Olen liian nuori. En uskaltanut katsoa.
Oletko ainoa eloonjäänyt perheessäsi?
Kyllä.
He tulivat ja polttivat kaiken. Hakkasivat, ottivat kiinni ja tappoivat.
Tiedättekö miksi?
En tiedä. En tiedä mitään syytä.
He keräsivät kaikki kokoon. Jopa munkki vietiin ja tapettiin.
Osaatteko arvata, montako kuoli?
Kuinka monta ihmistä kuoli?
Niin.
En tiedä, mutta näin kuolleita kaikkialla. Tosi paljon ruumiita.
Veljenpoikani, joka oli juuri oppinut kävelemään,
piti kiinni päästäni ja huusi: "Äiti, äiti!"
Sitten hänet ammuttiin kuoliaaksi. Minä makasin aloillani.
MY LAIN TARINA OLI JÄÄDÄ HUOMIOTTA
TOIMITTAJA HERSH KERTOI SEN ENSIMMÄISENÄ SAATUAAN VINKIN PUHELIMITSE
Olemme tavallaan sitoutuneet projektiin, jossa murhataan ja raiskataan.
Kaikki vain katsoivat pois. Toimittajatkin, jotka tiesivät siitä.
LUOTTAMUKSELLINEN
Se on järkyttävää. Miksi siitä ei kerrottu? Ihmettelen sitä.
Siellä murhattiin 400 - 500 ihmistä.
Paikalla oli ehkä tusina helikopteria, jotka oli lähetetty antamaan taustatukea.
Americal-divisioonaa johtava kenraalimajuri oli ilmassa silloin.
Prikaatia johtava eversti oli siellä.
Joukkojen komentaja oli siellä.
Muutamassa päivässä 300 tai 400 sotilasta tiesi siitä.
Kukaan ei kertonut mitään.
Siitä voi vetää vain kaksi johtopäätöstä.
Ensinnäkin, tietenkin, että se oli niin järkyttävän asiatonta,
ettei kukaan voinut puhua siitä.
Toinen, ja loogisempi johtopäätös on se,
että se oli ihan tavallista Vietnamissa.
HAVAITTU RUUMIITA OJASSA PYSÄHDYIMME SYÖMÄÄN
SÖIN LOUNASTA NÄHTY NOIN 50 RUUMISTA
Armeija pyörii kaatuneiden määrällä.
Menetystä mitataan sillä, montako on tappanut.
Westmoreland tarvitsi kaatuneita.
Miten saavuttaa sellainen kaatuneiden määrä, jonka haluaa?
Oli mentävä My Lain kaltaisiin kyliin ja tapettava kaikki Vietkongin sisseinä.
He tappoivat ihmisiä kolmella tavalla. Eivät kaikki, mutta suurin osa.
Ohitit pointtini. - Kerron, mitä he tekivät.
Keskitytään siihen, mitä tapahtui.
He kokosivat ehkä sata ihmistä ryhmiin.
Sitten miehet ampuivat automaattikivääreillä heitä.
Et ollut todistamassa sitä.
Tiedän sen toimittajana. - Et nähnyt itse.
Jos kaikki pitäisi kokea itse, ei tiedotustilaisuuksista saisi uutisia.
ARMEIJAN ALUSTAVA TUTKIMUS MY LAIN TAPAHTUMISTA
Kun artikkelini oli ilmestynyt, armeija teki tutkimuksen.
Luin lausuntoja, kun sitä tehtiin.
Armeijassa yritettiin hulluna selvittää, miten sain ne.
Tutkimuksen piti olla salainen.
TODISTE P-1: ILMAKUVA MY LAISTA JA LÄHIALUEISTA
Voisitteko merkitä suureen ilmakuvaan sen mukaan, miten parhaiten taidatte,
missä näitte ojan,
jossa ruumiita oli?
Kyllä, herra.
5. OJA, JOSSA OLI 30 - 40 RUUMISTA
TODISTE P-152: KOPIO TODISTEESTA P-1 HRA LACROSSIN MERKINNÖIN
TODISTE P-189: KOPIO TODISTEESTA P-1 HRA PENDLETONIN MERKINNÖIN
TODISTE P-122: KOPIO TODISTEESTA P-1 KERSANTTI OLSENIN MERKINNÖIN
MERKITTY MUISTISTA 21.1.1970 THOMAS J. KINCH
MERKITTY MUISTISTA 6.2.1970 CALVIN L. HAWKINS
MERKITTY MUISTISTA 16.1.1970 DENNIS M. BUNNING
POIKA, TYTTÖ JA MIES ANOMASSA PELASTUSTA
En tiedä, haluatteko kuulla tämän.
Haluamme kuulla kaiken, mitä teillä on sanottavana.
Ensimmäinen laukaus osui vauvaa päähän.
Käännyin ympäri ja oksensin, koska se oli ensimmäinen kerta...
Olin tappanut aiemminkin ihmisiä,
mutten ollut ennen nähnyt tekemääni vahinkoa.
RUUMIIDEN PAIKAT
KAPTEENI MEDINA AMPUI LAPSEN
Kertoisitteko, mitä tapahtui, kun ryhmä oli ammuttu?
No, tuota...
Niihin samoihin aikoihin -
useita miehiä oli raiskaamassa naisia sillä alueella.
Kolme miestä raiskasi yhtä tyttöä samanaikaisesti.
Mies saattoi ottaa tytön kiinni siellä ja...
Parissa tapauksessa he ampuivat tytöt hoidettuaan homman.
NÄIN KUOLLEEN NAISEN SÄNGYSSÄ
Jokainen päivä lisäsi 30 vuotta elämää harteilleni.
Siltä se tuntui. Se muuttui yhä pahemmaksi koko ajan.
Vietin pari, kolme kuukautta etsien poikia,
ja sitten sain tietää... Se oli ihan hirveää. Sain tietää lisää.
Pari kertaa kävi niin, etten kestänyt kuunnella.
MERKITSEMÄTTÖMIÄ HAUTOJA MY LAIN ETELÄLAIDALLA
Lausunnoista kävi ilmi, ettei My Lain tapaus ollut yksittäinen.
Samana päivänä tehtiin toinen joukkomurha.
Armeija esitti, että My Lai oli yksittäinen tapaus.
Se ei ollut sitä sodassa,
eikä se ollut yksittäinen edes sinä aamuna sillä alueella.
Parin kilometrin päässä tapahtui sama.
Sen peittelyyn osallistui selvästi ainakin 14 upseeria.
Armeija nosti lopulta 14 kannetta velvollisuuksien laiminlyönnistä,
määräysten noudattamatta jättämisestä ja raportoinnin laiminlyönnistä.
He kaikki olivat osallisia murhassa, sen suunnittelussa tai salaamisessa.
Ja he saivat syytteen raportoinnin laiminlyönnistä.
Westmorelandin kausi päättyi ja hänet ylennettiin,
vaikka kaikki armeijassa ja komentajien neuvostossa tiesivät -
hänen tappaneen siviilejä.
Hei.
Tietenkin suojelen sinua. En osaisi edes kuvailla sinua.
Voi sanoa, että tutkija, joka palasi äskettäin Gazasta.
Kun puhut iskujen kohdistamisesta naisiin ja lapsiin,
niin kuka pitää tilastoja?
Nelikoptereita on suunnattu systemaattisesti lapsia vastaan.
Minulla on kymmeniä röntgenkuvia lapsista, jotka ovat saaneet nelikopterin luoteja -
kaulaan ja päähän. Sain ne lääkäreiltä.
He ovat lapsia.
Se on helvetillistä, ja tämä on vasta ensimmäinen vaihe.
Minulla ei ole sitä etuoikeutta,
että voisin olla uskomatta, että jotain voidaan tehdä,
koska olen jatkuvasti yhteydessä ystäviin ja läheisiini.
Jos en uskoisi, hylkäisin heidät.
Aiotko palata sinne?
Niin ajattelin.
Ihmiset eivät ymmärrä sitä, että tämä on ennakkotapaus.
Gazan menneisyys ja tulevaisuus ovat romahtaneet.
Tässä on menneisyys ja tulevaisuus yhdessä,
romahtaneena.
Isäni ei juuri puhunut kanssamme.
Hänen viestintänsä oli joko olematonta tai raivoamista.
Tyypillistä itäeurooppalaisille.
Sain tietää salaisuudet myöhemmin.
Isäni oli juutalainen pakolainen. Hän osannut englantia tullessaan Amerikkaan.
Hän oli viulisti kotimaassaan, soitti viulua kauniisti.
Hän oli pienestä kylästä nimeltä Šeduva.
Siihen aikaan Liettuassa juutalaiset olivat silmätikkuina.
ULKOMAALAISET MATKUSTAJAT
Kun hän oli 16 tai 17, vuonna 1920 tai 22
Hän pääsi Keski-Liettuasta Hampuriin -
ja säästi 12 dollaria päästäkseen laivalla Amerikkaan.
Hän ei osannut juurikaan englantia.
NIMI MUUTETTU TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYKSELLÄ 10.6. 1930
ISADOR HERSHOWITZISTA ISADORE HERSHIKSI
Vuosia myöhemmin saksalaiset tulivat,
veivät kaikki metsään ja teloittivat heidät siellä.
Heidät pyyhittiin pois.
En puhunut hänelle siitä, koska en tiennyt siitä.
En koskaan... Ei sanaakaan holokaustista.
Sen tarinan olisin halunnut kuulla.
Eikö äitisi kertonut?
Äitini ei puhunut mistään. Jos puhui, hän ei puhunut totta.
Tiesin sen. Sellaista se oli.
Äiti tykkäsi leipoa. Jos hän ei voinut leipoa,
hän osti pikkuleipiä ja väitti leiponeensa ne.
Tiedäthän? Ei se haittaa. Hän oli äitini.
HUHTIKUU 1944
Minulla on kaksoisveli, joka on fyysikko.
Äiti puki meidät samalla tavalla kunnes olimme 13-vuotiaita ja tajusimme itse.
Kotona meitä ei koulutettu.
Liityin Book-of-the-Month -kirjakerhoon.
ALOITA JÄSENYYTESI TILAAMALLA JOKU NÄISTÄ:
Elin kirjoista.
Kirjat opettivat minut ajattelemaan.
Isälläni oli yritys, pesula ja kuivapesu.
Se oli 45th Streetin ja Indianan risteyksessä.
Pidin siitä. Tykkäsin työskennellä siellä.
Se oli mustien työläisten yhteisöä.
Siellä oli parikymppinen heppu nimeltä Sterling.
Hän prässäsi housuja 12 sentillä.
Hän vei minut peleihin.
Näin kaikki suuret mustien liigan pelaajat, Satchel Paigen ja muut.
Hän sanoi sen suoraan: "Pärjäät hyvin, koska olet tuon värinen.
Minulla ei ole sitä. Prässään housuja loppuelämäni."
Ymmärsin sen.
Minulla oli kaksi isosiskoa. Hekin olivat kaksosia.
He halusivat kiivaasti päästä pois kotoa.
Pärjäsin aina älyni ansiosta,
koska jouduin vastaamaan perheestä 15-vuotiaasta asti.
Muistan, kuinka isä yski yöllä.
Kolme askia päivässä. Muistan sen yskän.
Syöpä meni keuhkoista aivoihin.
Kun hän sairastui, hoidin häntä, kylvetin ja tein kaikkea sitä.
Arvosanani tippuivat. En käynyt enää koulussa.
SEYMOUR: PYTHAGOREALAISET, GOLF, SIGMA EPSILON, KORIPALLO
Isä sanoi, että viis yliopistosta.
Hän tarvitsi minua kotona ja hoitamassa liikettä, koska osasin sen.
Veljeni Alan ei pystynyt sellaiseen. Hänen piti opiskella.
Isä sanoi: "Seymour ei tarvitse yliopistoa. Hän pärjää kyllä."
Hän teki niin, koska minä osasin hoitaa liikettä. Ja hoidinkin.
Minkälaisia taitoja sinulla oli siihen?
Osasin puhua ihmisille ja pidin heistä.
Yhtenä iltana olin ajamassa liikkeestä kotiin.
Tiesin hänen kuolleen, kun katsoin ylös, ja valo oli pimeänä.
En tiennyt hänen olevan kuolemaisillaan.
Perheeni ei vain tullut ajatelleeksi, että minä en saanut hyvästellä häntä.
Illinoisin yliopistossa oli valmistava junior college.
Ja se oli halpa. Se oli oleellista.
Tiesin olevani hyvä kirjoittamaan, mutten pitänyt sitä merkittävänä.
En nähnyt sen olevan merkittävä minulle,
kun olin kassalla ja ojensin ihmisille vaatteita.
Ensimmäisiä kotitehtäviä -
oli verrata mitä tahansa brittiromaania johonkin amerikkalaiseen.
Kirjoitin siitä esseen.
Kun tunti päättyi, istuin takana ja halusin päästä ulos.
Hän kysyi: "Onko Seymour Hersh täällä?" Ajattelin: "Hitto. Mitä minä tein?"
Menin luokan eteen riiputtaen päätäni.
"Oletko sinä Hersh?" "Joo." "Mitä sinä täällä teet?"
Tiesin, mitä hän tarkoitti. "No, isäni kuoli," ja kaikki se muu.
"Missä liikkeenne on?"
"47th Streetin ja Indianan risteyksessä."
"Minkälainen aikataulusi on? Tavataan Chicagon yliopiston opintotoimistossa."
Minua itkettää, kun muistelen sitä. "Chicagon yliopisto!"
Menin sinne ja tein kokeet.
He sanoivat: "Et tarvitse englantia."
"Ei, tarvitsen sitä. Tarvitsen kaikki." Otin kaikki.
Se muutti elämäni kokonaan.
Kun pääsin Chicagoon, se oli ihan eri maailma.
Tyttöystäväni oli Washingtonista. Hänen isänsä oli hallituksessa.
Olin ehkä 19 tai 20.
Hän sanoi: "Isäni mielestä Eisenhower on kusipää."
Järkytyin, kun presidentistä puhuttiin niin. "Mutta isäsi on töissä..."
"Niin. Hän on tyhmä kusipää."
"Voiko presidentti olla tyhmä kusipää?"
Olin 19 tai 20. En ymmärtänyt maailmaa.
Enkä ajatellut, että tekisin siitä paremman paikan.
Minulla ei ole illuusioita.
Oli kuitenkin epämääräinen tunne siitä, ettei uskallusta puuttuisi.
Yhtensä iltana baarissa eräs mies alkoi jutella kanssani.
Kysyin, mitä hän teki. Hän kertoi olevansa toimittaja City Newsissa.
"Mitä sinä tarkoitat?" "Etkö tiedä siitä mitään?" "En."
Se oli kuin ihme.
Oli ihme, että päädyin journalistiksi.
Kun artikkeli painettiin,
rullasin 12 kopiota siitä ja panin ne koriin,
ja lähetin ne paineilmaputkella sanomalehtiin. Se oli työtäni.
Kuukaudessa ylenin poliisitoimittajaksi.
Rakastuin toimittajan työhön. Rakastin sitä.
Chicago oli mafian hallitsema kaupunki.
Mafialla ja poliisilla oli jotain yhteistä.
Tajusin sen.
Ihan ekaksi on opittava, että poliisin kanssa ei pelleillä.
Jos he ryöstävät ja varastavat, se ei kuulu meille.
Näin tyranniaa niin läheltä, että ymmärsin sen olevan tyranniaa.
Se oli myös jännittävintä, mitä tiesin.
Kirjoitan jotain tavallaan lapsekasta siten,
että todellinen tarina on lähellä sitä.
Se on tärkeää, koska Dimonasta saatu varoitus on tärkeä.
Dimona ei ollut kohde. Olit väärässä.
Sanoit lentokentän olevan 48 km päässä Dimonasta. Se on 45 km. Menetät otteesi.
Hei sitten, muru. Palataan asiaan.
Israelilainen ystäväni, joka auttoi minua 30 vuotta sitten.
Näitkö sen? Lähetin sen. Katsotaanpa.
Lähetin sen sinulle tai kuolleelle äidilleni.
Ehkä hän lukee sen.
Kerran, kun palasin Hanoista... Kävin Hanoissa sodan aikana.
Äiti sanoi: "Menet aina sinne, minne sinua ei haluta."
Katsotaan, mitä tein sille.
PÄÄTOIMITTAJA
HYVÄ HERRA ROSENTHAL: SAISINKO TÖITÄ?
HALUAN KIRJOITTAA AMERIKKALAISEN ELÄMÄN ERI PUOLISTA.
TARKOITAN, ETTÄ SAIN TARPEEKSENI JOUKKOMURHISTA. ILMOITTELE.
Minulla oli viisumi Hanoihin.
Times soitti minulle.
"Haluaisimme julkaista mitä tahansa Vietnamista."
NEW YORK TIMES, LAUANTAI 1.4.1972
Niin Abe Rosenthal palkkasi minut.
Kun tulin Timesiin, Henry Kissinger halusi tavata minut heti.
Hän oli huolissaan siitä, että My Lain paljastanut mies oli New York Timesissa.
Se ei tuntunut hänestä mukavalta, koska hän oli tottunut saamaan tahonsa läpi.
Hän oli Nixonin turvallisuusneuvonantaja ja liikkui paljon toimittajien kanssa.
Hän manipuloi mediaa todella vahvasti.
KISSINGERIN AIKATAULU MAANANTAI 3.4.1972
Menin tapaamaan häntä Valkoiseen taloon.
Hän kysyi: "Minkälaisen vaikutelman sait,
kun olit Hanoissa niinä viikkoina?"
"En nähnyt merkkiä taistelutahdon puutteesta."
Jutustelin 10 - 15 minuuttia mukavia, ei mitään politiikkaa.
Hän soitti avustajalleen Vietnamissa ja sanoi tälle:
"Tämä mies tietää enemmän siitä, mitä Vietnamissa tapahtuu, kuin CIA."
Tuumin keskenäni: "Ei voi olla totta.
Pitäisikö minun olla imarreltu tästä paskapuheesta?" Olin ihmeissäni.
LOUNAS MAX FRANKELIN KANSSA
Mutta niin se toimi.
Kissinger soitti New York Timesin toimistopäällikkö Max Frankelille.
Ja Bernie Gwertzman, joka johti ulkomaan osastoa,
kirjoittaisi artikkelin.
Juttu perustuisi siihen, mitä Kissinger sanoi.
"Viranomaisten mukaan neuvottelu ajautui umpikujaan."
"Virkamiehet sanoivat..." Se oli vain Kissinger.
Olin kuin puulla päähän lyöty.
Mikä valta sillä hepulla olikaan lehdessä.
Eikä hän todellakaan pitänyt siitä, mitä minä tein.
Nixon: Se Hersh on kusipää. - No, tuota...
Nixon: Varmaankin kommunistiagentti. - Kissinger: Aivan.
Nixon: Järkyttävää, että New York Times julkaisi sen.
Kissinger: Häpeällistä.
Nixon: Hän sävelsi sen tyhjästä.
Olin vasta aloittelemassa Timesissä,
kun joku CIA:sta kertoi minulle mitä uskomattomimman tarinan -
salaisesta operaatiosta.
Venäläiset olivat kadottaneet sukellusveneen, jossa oli ehkä koodiavain.
CIA keksi peitejutun saadakseen venäläisen sukellusveneen -
käyttäen Howard Hughesin venettä -
nimeltä Glomar Explorer.
Se oli maailman hulluin operaatio.
HUGHESIN GLOMAR EXPLORER ALKAA TESTATA KAIVAUSJÄRJESTELMÄÄ MERELLÄ
Minulla oli tarina, mutta hallitus sai lehden olemaan julkaisematta sitä -
kansallisen turvallisuuden takia.
Se odotti julkaisua kaksi vuotta.
En luovuttanut, mutta harkitsin sitä.
Suurin ongelmani oli Syn hillitseminen sanomalehdessä,
joka inhosi häviämistä,
mutta ei oikeasti halunnut olla eka.
NEW YORK TIMESIN PÄÄTOIMITTAJA
Times pelkäsi kuollakseen julkaista ensimmäisenä kiistanlaista juttua,
joka olisi haastanut hallinnon uskottavuutta.
Saitko sinä potkut?
Viisi miestä pidätettiin demokraattipuolueen toimistossa,
missä he olivat ilmeisesti asentamassa kuuntelulaitteita.
Se tapahtui viikonloppuna -
ja Times ei saanut juttua, koska viikonloppuisin -
kaikki olivat jossain rannalla tai yökerhoissa.
Washington Post sai poliisin raportit -
ja lähetti Woodwardin ja Bernsteinin kirjoittamaan siitä.
LIITTOVALTION SERIFFI
Menin oikeustaloon ja siellä oli syytteenluku.
Tuomari kysyi päätekijä James McCordilta: "Kuka työnantajanne on?"
McCord sanoo: "CIA."
Tuomari sanoo: "Puhukaa kovempaa."
Lopulta hän sanoo: "CIA."
Istuin eturivissä seuraamassa -
ja puuskahdin: "Jumalauta."
Mediassa se esitettiin outona, selittämättömänä tapahtumana,
jollaisena Carl ja minä emme nähneet sitä.
Emme vieläkään tiedä kaikkea, mitä kampanjan aikana tapahtui,
mitä tulee poliittiseen vakoiluun ja sabotaasiin,
eikä vain salakuunteluun.
Tutkimme sitä juttua yksin seitsemän kuukautta.
Juttu kuului Woodwardille ja Bernsteinille.
Lopulta, vuoden 1972 lopussa, Rosenthal havahtui ja sanoi:
"Emme voi antaa Washington Postin kävellä ylitsemme."
En halunnut kirjoittaa Watergatesta. En tuntenut ketään Valkoisessa talossa.
Mutta olin tosi itsevarma silloin.
Pyörin siellä laidoilla, nyppimässä tietoja.
Sain joitain juttuja komitealta,
ja lopulta löysin yhden niistä viidestä, jotka murtautuivat sinne.
Hän kertoi koko salailujutun.
WATERGATE-VASTAAJISTA NELJÄ SAA YHÄ PALKKAA
Tammikuun 14:nä ilmestyi Sy Hershin artikkeli,
jossa kerrottiin, että murtomiehet maksettiin hiljaisiksi.
Se oli tärkeä artikkeli, koska se oli lisätodiste salailusta.
Se pelasti meidät.
Sen lisäksi, että se oli Sy Hersh, joka paljasti My Lain, se oli New York Times.
Soitin hänelle ja sanoin: "Kiitos. Tämä oli yksinäistä."
Hän sanoi: "Meidän oli saatava Times mukaan juttuun."
"Emme voineet uskoa, ettette kirjoittaisi siitä. Ette voisi olla niin tyhmiä."
Hän sanoi: "Kiitos." Ja oli ihan tosissaan.
Saatoin siis jatkaa juttua Timesissä.
Meillä oli hieno kilpailu Carlin ja Bobin kanssa. Se oli hauskaa.
Herra Mitchell, New York Times kertoi tutkijoiden sanoneen,
että autoitte suunnittelemaan Watergaten peittelyä.
Näin New York Timesin jutun tänä aamuna,
ja se on suunnilleen samaa kuin kaikki muukin New York Timesissa.
En usko mitään.
MITCHELL, STANS JA VESCO SAAVAT TÄNÄÄN SYYTTEEN
NIXONIN OSALLISUUDESTA EI LÖYDY TODISTEITA
Nixon: Hitto, tämä juttu Timesissa ja se Hersh...
Hän ei yleensä kirjoita vääristä tiedoista.
Paskiainen, mikä paskiainen, mutta yleensä oikeassa, vai mitä?
Siinä vaiheessa sain tietoja, joita muut eivät saaneet.
Valkoisen talon henkilökunnassa oli ihmisiä, jotka puhuivat minulle.
Oikeusministeriössä oli mahtavia tyyppejä, jotka puhuivat.
PEITTELYTOIMIA
Aloin pikkuhiljaa käsittää, kuinka laajaa peittely oli ollut.
Kissinger puuhaili salaisia juttuja kaikkialla maailmassa.
Hän hallitsi salaisia operaatioita hyvin laajasti.
Se oli nimeltään 40-komitea, ja Kissinger oli sen pomo.
He tekisivät mitä tahansa pysyäkseen vallassa.
Mitä tahansa valheita ja tarinoita.
Allende! Allende! Allende!
Nixon vihasi Allenden hallitusta.
He olivat vasemmistolaisia, kommunisteja.
He kansallistivat kuparikaivokset, joiden omistajat tukivat Nixonia -
runsaskätisesti taloudellisesti.
Kissingerillä ja CIA:lla oli kovat paineet varmistaa,
ettei Allende pysyisi vallassa.
Vuonna 1973 Allende tapettiin ja tapahtui vallankaappaus.
Fasisti nimeltä Pinochet nousi valtaan.
Tuhansia ihmisiä pidätettiin ja monet tapettiin.
PUHELU 16.9.73 KLO 11.50 KISSINGER / PRESIDENTTI
K: HALOO. P: HEI, HENRY.
K: HERRA PRESIDENTTI.
K: CHILEN JUTTU ON VAKAUTUMASSA
JA TIETENKIN SANOMALEHDET RUIKUTTAVAT,
KOSKA KOMUNISTINEN HALLITUS ON KAATUNUT.
P: NÄINHÄN SE ON.
K: EISENHOWERIN AIKAKAUDELLA OLISIMME SANKAREITA.
P: ME EMME - KUTEN TIEDÄT - MEIDÄN KÄTTEMME JÄLKI EI NÄY TÄSSÄ.
K: ME EMME TEHNEET SITÄ. ME AUTOIMME HEITÄ.
KISSINGERIÄ SANOTAAN CHILEN STRATEGISTIKSI
HÄNEN SANOTAAN OHJANNEEN TAISTELUA ALLENDEA VASTAAN HENKILÖKOHTAISESTI
Se kaikki liittyi toisiinsa.
Nixonin uudelleenvalintakomitea,
Nixonin Valkoinen talo, Nixonin CIA,
ne kaikki liittyivät yhteen.
Eroni presidentin virasta astuu voimaan huomenna keskipäivällä.
Varapresidentti Ford vannoo virkavalansa siihen aikaan tässä toimistossa.
MUISTIO: OPERAATIOIDEN APULAISJOHTAJA AIHE: SEYMOUR HERSH
HERSH ON TAVANNUT ENTISIÄ TYÖNTEKIJÖITÄMME
JA SAANUT TIETOONSA ARKALUONTOISIA ASIOITA TOIMINNASTAMME.
JAMES ANGLETON VASTAVAKOILUOSASTON PÄÄLLIKKÖ
Ihmiset CIA:ssa alkoivat kertoa minulle lisää.
Sy, olet toimittaja, joka on saanut skuuppeja,
mutta jota pidetään kriittisenä, mutta silti saat yhä vuodettuja tietoja.
Eikö järjestelmä olekaan niin suljettu kuin uskot?
Ei tietenkään ole. Tarjoan vuotajille palvelua.
Jos vuoto on hyvä, teen kaikkeni saadakseni sen.
MUSTA KIRJA LÄHETETTY
Ihmiset puhuvat monista eri syistä.
He puhuvat minulle.
Ihmiset haluavat puhua teoistaan, jotka ovat vääriä ja tyhmiä. Niin ajattelin.
Lähteen kanssa piti olla ystävällinen.
Bob Kiley oli hänen nimensä.
Hän on kuollut, joten voin puhua hänestä.
CIA rekrytoi Kileyn vakoilemaan opiskelija-aktivisteja.
Hän alkoi olla yhä pettyneempi. Hän lähti CIA:sta.
Soitin hänelle.
CIA VAKOILEE
Hän kertoi minulle "Kaaoksesta".
AIHE: KAAOS-OHJELMA
"Mikä hitto on operaatio Kaaos?"
VÄRVÄYSKORTTIEN LUOVUTUS TÄNÄÄN
Hän kertoi, että 60-luvun lopulla hallituksella oli paineita selvittää,
johtivatko kommunistit opiskelijaliikettä.
CIA loi yhteyksiä opiskelijaryhmiin ja rekrytoi niistä vakoojia.
EI ENÄÄ SOTAA
Vakoilemaan amerikkalaisia nuoria.
USA ON RIKOLLINEN
SYYTE NIXONILLE
Vastavakoilua johti mies nimeltä James Angleton.
Hän oli myyttinen hahmo CIA:ssa.
Soitin hänelle ja sanoin: "Tiedän kaaoksesta."
Hän kiisti kaiken -
ja tarjosi kahta muuta juttua, jos en kirjoittaisi siitä.
Tiesin, että osuin oikeaan.
VALTAVA CIA-OPERAATIO SODANVASTAISTA LIIKETTÄ
JA TOISINAJATTELIJOITA VASTAAN NIXONIN AIKAKAUDELLA
CIA-OPERAATIO RAUHANLIIKETTÄ VASTAAN
OHJATTU KORKEALTA TAHOLTA
New York Times kertoi tänään CIA:n rikkoneen jatkuvasti -
perustamisasiakirjansa ehtoja 1950-luvulta Nixonin hallinnon loppuun asti.
Ainakin 10 000 amerikkalaista on vakoiltu.
Lain mukaan CIA:n tulee kerätä vain ulkomaista tietoa.
Angleton oli tosi vihainen minulle. Lievästi sanottuna.
Useita päiviä kestäneen paineen jälkeen James Angleton kertoi -
irtisanoutuneensa tehtävästään CIA:n vastavakoilujohtajana.
Jim Angleton.
Miksi irtisanouduitte?
Kaikille miehille tulee hetki, jolloin...
he eivät enää palvele maataan.
Hyppäsittekö vai työnnettiinkö teidät ulos?
Minua ei työnnetty ulos ikkunasta.
Kun tutkin sitä juttua,
CIA:ssa tutkittiin minua.
He olivat seuranneet minua pitkään.
SALAINEN CIA:N PÄÄSIHTEERI, HALLINTONEUVOSTO
He olivat paniikissa,
koska tiesin salaisesta asiakirjasta nimeltä "Jalokivet".
AIHE: "PERHEEN JALOKIVET"
Kuulin "perheestä" myöhemmin. Siitä puhuttiin nimellä "Jalokivet".
SISÄINEN MUISTIO
Entinen CIA:n johtaja oli käskenyt koota kaikki väärinkäytökset.
Hän halusi kaikkien CIA:ssa kirjaavan kaikki tietämänsä laittomuudet ylös.
Jokaisen toimen, joka rikkoi Yhdysvaltain lakia,
salamurhat ulkomailla, kotimaan vakoilut ja vaikutusyritykset.
Oli olemassa iso kirja, 600-700 sivua, ja tiesin siitä.
SEYMOUR HERSHIN SOTA CIA:TA VASTAAN
CIA oli toiminut varjoissa koko olemassaolonsa ajan.
Syn raportointi oli ärsyke, joka johti Rockefeller-komitean perustamiseen,
ja se vuorostaan johti Churchin komitean perustamiseen.
Aloitetaan kuulemistilaisuus.
Sen seurauksena yleisö sai täydellisimmän ja rumimman kuvauksen siitä,
miten salassa operoiva valtion virasto toimii.
...koko totuuden eikä muuta kuin totuuden? - Vannon.
Ettekö juuri sanonut, että tiesitte vuonna 1970,
ja olitte tiennyt jo pitkän aikaa, että CIA avasi posteja New Yorkissa?
Näin on.
Tietyt yksilön oikeudet on voitava uhrata -
kansallisen turvallisuuden takia.
Operaatio Kaaos oli jäävuoren huippu.
Senaatilla on suljettu kokous tiedustelukomitean raportista -
koskien CIA:n osallisuutta ulkomaiden johtajien salamurhissa.
Murhajuonittelun vuosikymmen ulottui neljän hallinnon ajalle,
ensimmäisestä Castro-yrityksestä vuonna 1960 Eisenhowerin aikana -
chileläisen kenraalin kuolemaan vuonna 1970 Nixonin aikana,
sekä eräitä juonia Kennedyn ja Johnsonin kaudella.
Ei ollut mitään käytäntöä...
salamurhauttaa ulkomaalainen virkamies tai johtaja.
Ei mitään juonittelua.
Minun tietojeni mukaan -
CIA ei ole ollut vastuussa yhdenkään ulkomaisen johtajan murhasta.
Käytiinkö mahdollisista salamurhista keskustelua?
En tiedä, olenko lakannut hakkaamasta vaimoani vai oletko sinä lakannut...
Sellaisia keskusteluja... Hallituksissa puhutaan aina kaikesta mahdollisesta.
Salamurhistakin? - Kaikesta auringon alla.
Ette vastaa kysymykseeni. - En yritä vastata kysymykseesi.
Kun Helms lähti, hän poltti monia kansioita. Hän poltti ne toimistossaan.
Sain kuulla sen Kileyltä, joka oli Helmsin assistentti.
Peiteoperaatio-ihmisillä, likaisten temppujen tekijöillä on omia tarinoita,
joita he eivät kerro.
"Jalokivet" julkaistiin lopulta ja editoitiin.
Oli tietenkin paljon muutakin.
MKULTRA-PROJEKTI
Tiedämme, että 50-luvun lopulla CIA -
yritti luoda nukke-ehdokkaan LSD:n avulla.
He aikoivat aivopestä jonkun salamurhaajaksi.
Se oli ihan hullua.
HALLITA IHMISEN KÄYTÖSTÄ
Ja se vaivasi jotakuta sisäpiirissä.
Frank Olson oli valmis lähtemään. Häntä pidettiin petturina.
Frank Olson syöksyi kuolemaansa New Yorkin Statler-hotellin 10. kerroksesta.
Perheelle hänen sanottiin tehneen itsemurhan.
PERHE AIKOO HAASTAA CIA:N OIKEUTEEN ITSEMURHASTA
Uskon hyvästä syystä, että CIA järjesti sen.
CIA:N JOHTAJA
Tämä osa ohjelmasta on "CIA:n tarina."
PÄÄTOIMITTAJIEN KONFERENSSI
CIA:N TARINA: WILLIAM COLBY, JOHTAJA
AP järjesti vuosittain toimittajien konferenssin.
Jokaisen sanomalehden päätoimittaja oli mukana.
Kiitoksia.
Minäkin olen eräänlainen päätoimittaja.
Kuuden aikaan pidämme toimituksellisen kokouksen niiden kanssa,
jotka julkaisevat julkaisujamme.
Presidentin tiedote on julkaisu laajemmalle ryhmälle Washingtonissa.
Yleisöllä on ollut uskottavuusongelmia hallinnon suhteen,
joten on luonnollista, että he odottavat löytävänsä vääryyksiä ja salailua -
ja muuta sellaista tiedustelutoiminnastakin.
Sen vuoksi se, kun salaisuuden verhoa raotetaan,
saa osakseen suurta huomiota ja jännitystä.
Se on mielestäni hyvin ymmärrettävää.
Mutta pyydän vain kohtuullisuutta tavassa,
jolla erityisesti te, hyvä yleisö, teette työtänne.
Herra Colby varmaankin viittaa tarinaan kotimaisesta vakoilusta.
Miettikää.
He ovat keränneet noin 650 sivullista todisteita rikoksista kotimaassa -
tai väitteitä rikoksista kotimaassa,
joita pidettiin salassa, kunnes artikkeli siitä julkaistiin.
Minusta, suoraan ja rehellisesti, USA:n kansalaisena sanottuna,
tässä tarvitaan isoa luutaa huipulla. Uusia ihmisiä johtoon.
Niin se vain on. Niin minä sen näen. Näkemisiin.
Puolustusministeri Schlesingerin ja CIA:n johtaja Colbyn äkilliset potkut -
saivat Yhdysvaltain tiedustelupalvelun varpailleen.
Presidentti Ford nimesi George Bushin Colbyn seuraajaksi CIA:n johtoon.
Sy on hyvin monimutkainen ja ennalta-arvaamaton.
Tilanteesta riippuen -
hän voi olla hiljainen ja kesy tai hän voi pomppia seinillä.
Ei ole olemassa yhtä Sy Hersh -metodia, paitsi se,
että hänen muistiinpanojaan ei pysty lukemaan.
Olin New Yorkissa ja halusin tehdä jotain erilaista.
Aloin kirjoittaa yrityksistä.
Se oli täysin erilainen maailma. En tiennyt siitä mitään.
Kuulin hepusta nimeltä Jeff Gerth.
Hän oli freelancer, joka kirjoitti underground-sanomalehteen.
Hän tiesi paljon, joten meistä tuli tiimi.
Oli hauskaa tehdä jotain toisen kanssa. Olin toiminut kauan yksin.
He eivät tee...
Sylla oli jonkinlaista karismaa. En oikein osaa selittää sitä,
mutta moni tiesi hänet,
ja siitä tuli melkein houkutus ihmisille, jotka halusivat...
"Hei, Sy Hersh tutkii tätä. Haluan puhua hänelle."
Vaikka he tiesivät, että siitä seuraisi vaikeita kysymyksiä -
ja he joutuisivat huonoon valoon.
New York Times ei ollut koskaan tutkinut suuryrityksiä.
Päätoimittajia hermostutti.
Se oli kuolinisku uralleni Timesissä, kun aloin kirjoittaa yrityksistä.
Ei epäilystäkään.
Aiemmin saatoin sanoa: "Teen tämän." "Anna palaa. Onnea matkaan."
Mutta kun kyse oli yrityksistä, "Miksi teet niin? Mitä, miksi..."
Oli kirjoitettava paskaa päätoimittajalle siitä,
miksi halusin tehdä sen.
Kirjoitin näin:
"Osa Sy Hersh -jatkotarinaa on selvittää, miten maailma toimii,
tai tässä tapauksessa, ihan kaikki Gulf and Westernistä."
Gulf and Western oli huippuluokan monialayhtiö,
joka oli aloittanut teollisuusyrityksenä,
ja jatkanut ostamalla kaikki nimettömät teollisuusyritykset,
siirtynyt sitten elokuva-alalle ja Simon & Schusteriin,
ja noussut tavallaan Hollywood-tason julkkisstatukseen.
Se oli uudenlainen konserni, jossa oli eri osia,
joilla ei ollut mitään tekemistä ydintoiminnan kanssa.
Heillä on valtavasti liikkumavaraa.
He saattoivat piilottaa rahaa ja voittoja.
JEFF GERTHIN MUISTIINPANOT
Olin opiskellut liiketaloutta -
ja minä olin se, joka luki valtakirjalausunnot ja 10-k -raportit.
Sekä monet oikeusjutut.
Löysimme petoksia ja korruptiota. Siitä ei tulisi mukava tarina.
Eikä sanomalehti halunnut julkaista sitä.
Se kertoi USA:n liiketoiminnasta asioita, joista New York Times,
joka oli osa USA:n liiketoimintamaailmaa, ei pitänyt.
Ja sitten Gerth, vain Gerthin itsensä tuntemista syistä,
päätti selvittää yhtiön sijoitukset New York Timesissa.
Hän sanoi "Voi luoja. Abe, sinun kaverisi Abe, osti uuden kattohuoneiston,
ja yhtiön hallitus myönsi hänelle lainan puolella prime-korosta." Tai sellaisia.
Sanoin: "Tässä on ongelma.
Jo kirjoitamme edullisista lainoista ylimmille johtajille,
kun sama pätee New York Timesiin."
Minulta meni hermot. Olin vihainen.
menin huutamaan Abelle.
"Oletko hullu? Otitko rahaa hallitukselta? Sinun pitäisi olla riippumaton!"
Sitten Abe sanoi: "Lakimieheni mukaan se on ihan okei."
Sanoin: "Jokainen roisto, jonka kanssa olen puhunut, sanoo niin."
Sy on löytänyt keinon saada ihmisten huomion.
Ja huutaminen on varmasti yksi tapa.
Se ei ole hänen ainoa keinonsa,
mutta välillä pinna on tosi lyhyt.
En sano, että hän uhkailee ihmisiä, mutta saa lämpötilan nousemaan.
Gulf and Westernissä sanottaisiin, että uhkaili.
Keskustellessaan yhden johtajan kanssa Sy suututti hänet.
Ja hän kirjoitti hyvin uhkaavan kirjeen sanomalehteen.
VASTUUTTOMASTI LEVITETTYJÄ VALHEITA
VAHINKOA G&W:N OSAKKEENOMISTAJILLE
KORVAUSVASTUU
Päätoimittajat vaativat mahdottomia sen julkaisemiseksi.
He tekivät kaikkensa.
TÄMÄ ON ENSIMMÄINEN KOLMESTA SEYMOUR M. HERSHIN JA JEFF GERTHIN ARTIKKELISTA
He sanoivat: "Tarvitaan vielä lisää lähteitä kaikesta."
Eivätkä he halunneet editoinninkaan jälkeen julkaista sitä.
Haluatteko tietää, miksi lähdin? Se oli tärkein syy.
Sanotaanpa se näin:
Lähtiessäni lehdestä minulle ei pidetty juhlia.
Häiritseekö sinua, kun joku... Meille soiteltiin tänään.
Jotkut eivät pidä sinusta.
Häiritseekö se sinua? Onko se osa peliä?
En pidä siitä. En pidä...
Itken ja valitan...
Saan tosi ilkeitä arvioita. Jotkut ovat hauskoja.
Ensimmäinen puhelu on Boisesta, Idahosta. Huomenta.
Olet lähetyksessä. - Huomenta. Bill tässä.
Halusin vain kommentoida.
Kuulin herra Hershin lausunnon.
Halusin kertoa hänelle, että hänen kaltaisensa ovat niitä,
jotka pitäisi laivata pois.
Mitä tarkoitat laivaamisella?
Minusta Havanna voisi olla hyvä paikka ekaksi pysäkiksi.
Mitä vastustat eniten? Mitä vastustat eniten herra Hershissä?
Hän katosi. No, hän ilmaisi kantansa.
Havanna.
Mitä sanot heille? - Näkemykseni, hyvä herra.
Kaikella kunnioituksella,
minullakin on oikeus olla täällä.
Näin arkisen journalismin rajat. Sillä on rajansa.
Ei voi tehdä mitä vain,
jos juttu ilmestyy lehdessä seuraavana päivänä.
Kirjassa asiat voi kertoa niin, ettei puuskahda niitä saman tien,
vaan voi miettiä sitä tarkemmin.
Jokainen kirjani sai ihmiset vihastumaan.
Etenkin se, joka kertoi John F. Kennedystä.
Kirjaasi on kuvailtu pahaksi ja fiktiiviseksi.
Miksi historioitsijat ja toimittajat pitävät kirjaasi vastenmielisenä?
Eivätkä he väitä vain, että kirjoitit surkean kirjan,
vaan että teit sen rahasta.
No, minähän voin vain arvailla.
Jos on ollut toimittajalauman jäsen 60-luvun alussa,
olen luultavasti sanonut jotain pahaa siitä, miten teit työsi.
JFK:N PUDOTUS
Se kirja, jos sen kirjoittaisi oikein, tulisi hitti.
Oletko valmis, Mark? - Joo.
Työskentelit Lawfordien rantatalossa.
Näitkö Monroen siellä? - Kyllä.
Tiesitkö, olivatko hän ja presidentti yhdessä?
Emme päässeet sisälle taloon.
Joten emme nähneet, mitä talossa tapahtui,
mutta oletimme,
että hänellä oli suhde Marilyn Monroen kanssa.
Voinko sanoa epävirallisesti?
Ihan miten haluat. Voimme lopettaa...
Kun autoin Seymoria Kennedy-kirjan kanssa, hän sanoi: "Et usko tätä."
Hän oli saanut käsiinsä jotain -
JFK:n ja Monroen vanhoja kirjeitä.
Se oli oikea aarre.
Ne olivat miehen nimeltä Lex Cusack kokoelmasta.
Kuten kävi sitten ilmi, aarre oli katinkultaa.
Cusack oli väärentäjä, ja hän oli tekaissut ne kirjeet.
Sy tuli huijatuksi.
Hän oli ehkä puhunut liian monelle löytämistään papereista.
Mutta hän ei ollut julkaissut niitä.
Se olisi tuhonnut hänen uransa.
Miltä sinusta tuntui?
Tunsin oloni tosi tyhmäksi, mutta toisaalta hirveän helpottuneeksi,
koska se tarkoitti, että saatoin...
Se selvensi monia umpisolmuja meille.
Tietenkin ne piti varmistaa -
ja se, että ne eivät olleet aitoja, oli... Se on osa prosessia.
Lex Cusack sai yhdeksän vuotta vankeutta.
MIES VÄÄRENSI KENNEDY-ASIAKIRJOJA 7 MILJOONAN HUIJAUS
Minun asemassani haluaa minimoida riskit,
mutta jos en mene sellaisen jutun perään, olen kuollut.
Olin faktantarkistaja New Yorkerissa, kun tapasin Syn.
Tutustuin häneen tilanteessa, jossa hän oli haavoittuvainen -
ja puhui paljon prosessistaan.
Sy oli lehtijutun aiheena JFK-kirjansa takia.
Artikkeli ei ollut kritiikitön.
On arveltu, ettet seurannut tässä faktoja.
Että halusit sovittaa faktat tarinaan.
Oliko sinulla alussa mielessä tarina?
Täysin erilainen.
Tienaat tällä kirjalla aikalailla.
Siitä tehdään ABC-erikoissarja.
Saiko ajatus isosta palkkiosta sinut -
viemään joitain todisteita pidemmälle kuin olisi pitänyt?
Olisitko sinä tehnyt niin?
No, tuota... - Olisitko ammattitoimittajana tehnyt niin?
Mietin, tunsitko kiusausta? - Olisiko sinulla?
Miksi minä tekisin niin, jos et sinä?
Se on varoittava tarina journalisteille,
mutta myös Sylle ja hänen vahvuuksilleen,
ja niille piirteille, jotka eivät välttämättä ole vahvuuksia.
Jos ketään kiinnostaa, tämä ei ole hauskaa.
Aloin kirjoittaa Substackiin.
Voi herätä kysymys: "Miksi Hersh köyhäilee?" Tai miksi sitä sanotaankaan.
Mutta sovin sinne hyvin. Olen ulkopuolinen.
MITEN USA TUHOSI NORD STREAM -PUTKEN
NEW YORK TIMES PITÄÄ SITÄ MYSTEERINÄ
Se, kuka oli Nord Stream -putken räjähdyksen takana,
on yksi menneen vuoden suurista mysteereistä.
Sy Hersh siteeraa nimetöntä lähdettä,
jonka mukaan USA:n laivasto olisi tehnyt sabotaasin.
Hersh kertoo Bidenin hallinnon alkaneen suunnitella sabotaasia joulukuussa 2021,
kaksi kuukautta ennen Venäjän hyökkäystä Ukrainaan.
Tiedätte varmaankin Hershin artikkelin: "Miten USA tuhosi Nordstream-putken".
Oletteko lukenut sen? - Olen.
Sen lisäksi, että hänen tietonsa ovat vääriä, kuten on käynyt ennenkin,
niin se, että tiedusteluyhteisömme ei millään lailla valvottaisi,
on väärä käsitys.
Tieto iskusta tuli yhdeltä lähteeltä.
Ja sitä on kritisoitu.
Mitä sitten?
Mitä sitten? Kritiikki on oikeutettua. Todellakin.
Kerro lisää. - Niin. Tarkoitan...
Keskeinen sanomani on se, että tietenkin oli...
Mitä voisin tehdä?
En voi kertoa siitä, kuka armeijasta tai ilmavoimista tiesi,
koska paljastaisin heidät.
Vaikka lähteitä olisi yhdeksän, on parempi käyttää vain yhtä. Valitan.
Ei voi kirjoittaa: "Sekä ulkoministeriön että CIA:n lähteet olivat samaa mieltä."
Entä, jos lähde on väärässä? Ja on vain yksi lähde? Mitä silloin teet?
Olen työskennellyt 20 vuotta tämän tyypin kanssa.
Hän on kertonut toistuvasti asioita, jotka ovat osoittautuneet todeksi.
SH-BX33 LIBANON SH-BX07-CIA-PERHE-JALOKIVET
SH-BX08-MY-LAI-JOUKKOMURHA SH-BX11-SAMSON-OPTION
Kyllä. - Niin. Tämähän se on?
Yksi niistä. Niitä on kaksi tai kolme. - Pitäisikö aikakoodin näkyä?
Tämän materiaalin ongelma on tämä:
Sivulla on mainitaan kolme, jotka ovat luottamuksellista tietoa.
En koskaan paljastaisi heidän nimiään. En voi tehdä sitä.
En tiedä, mitä sanoa.
Heidän nimiensä julkaiseminen olisi tuhoisaa. Katso nyt.
En tiedä, miten nämä päätyivät sinulle, mutta sait ne.
En arvannut, että tämä menisi näin pitkälle.
Se ei ole hyväksi minulle eikä väelleni.
Mitä hittoa nämä tekevät sinun käsissäsi?
Katson ja mietin: "Mitä tämä on?"
Menen kotiin ja katson näitä asioita ja...
Tämä on FBI:n heppu, mutta suurin osa heistä on CIA:n tyyppejä.
Minulla on jonkinlainen käsitys osasta heistä,
enkä usko, että tulee sellaista tilannetta,
että olisimme...
Haluan lopettaa. - ...vaarantamassa heitä. Tiedät, että olen...
Tein sopimuksen kanssasi. Minä teen sen.
Olen ollut hyvin kärsivällinen. - Sy, odotahan.
Ei olisi pitänyt ryhtyä tähän, mutta lupasin jo 20 vuotta sitten.
Kun kysyit, ajattelin: "Miksipä ei?" Mieleni on jakautunut sen suhteen.
Te tiedätte liikaa siitä, mitä teen. Tiedätte liikaa ihmisiä...
On ihmisiä, joita ette tunne, joitakin heistä, mutta he...
Enkä voi kertoa teille mitään, joten haluaisin lopettaa tähän.
Ehkä pitäisi... Jos leikkaisimme? - Lopetetaan vain nyt.
Lopeta kuvaus. - Jatka puhumista. Lopetamme.
Tämä ei ole helppoa sinulle.
Olin onnellinen, kun en puhunut itsestäni.
Hyvin onnellinen.
Ja minä teen sen.
Joten...
Välillä käyn itse hermoilleni, mutta...
Jos ryhtyy johonkin, se on tehtävä sataprosenttisesti.
Ei kaksijakoisuutta. Tai ainahan sitä on, mutta ei sillä ole väliä.
Minähän annoin teille muistikirjani.
Se on nyt tilanne.
Tehdään tämä selväksi.
En jätä kaikkea. Olen ollut naimisissa 60 vuotta.
Joistakin asioista pidän kiinni.
Et ole juurikaan puhunut Elizabethistä.
Se on monimutkaista, koska hän on psykoanalyytikko.
Hän on sitoutunut vahvasti luottamuksellisuuteen.
Mitä siis voisi sanoa?
Hän on hyvin erityinen ihminen. Sanotaan vaikka niin.
Hän odotti, että kasvan aikuiseksi. Se on reilua.
Olin aina vähän pää pilvissä.
En ole sekopää. Minulla on perhe, lapsia.
En olisi voinut löytää parempaa puolisoa. Hän osasi panna asiat järjestykseen.
Olen ilmeisesti aika räjähtävä luonne.
Joten...
Nain oikean ihmisen, joka saa minut rauhoittumaan,
ja estää minua joutumasta täydelliseen epätoivoon.
Koska se oli usein hyvin surullista. Kirjoitin kauheista asioista.
Kun kirjoitin My Lai -juttuja, oli hetkiä, kuulin,
että kaksivuotiaita oli heitetty ilmaan ja keihästetty pistimillä.
Minulla oli kaksivuotias lapsi.
Se oli eka kerta, kun en kestänyt sitä.
Niinpä soitin Lizille ja sanoin: "En tiedä. En taida kestää tätä."
Hän sanoi: "Se ei liity mitenkään poikaasi tai minuun.
Se ei liity meihin.
Kyse ei ole sinun lapsistasi. Kukaan..." Se auttoi minua.
Hän oloni helpottumaan, kun itkin hänelle puhelinkopissa.
Joskus olen tosi epätoivoinen. Joten...
Oli onni, että nain hänet.
Otan Timesin.
Jätän Postin hänelle.
Olen kirjoittanut Syyriasta, koska mitä ilmeisemmin...
Järkytyin siitä, että se kaatui niin nopeasti.
Luen näitä juttuja ja sanon itselleni: "Arvioin hänet väärin."
Siitä on kauan... En ole nähnyt tätä artikkelia vuosiin.
Kirjoitin tarinoita London Reviewiin.
Assadin kerrottiin käyttäneen hermokaasua omiaan vastaan.
SEYMOUR M. HERSH: KENEN SARIINIA?
Tapasin hänet muutaman kerran,
enkä uskonut, että hän voisi tehdä, mitä teki.
Piste.
Sanotaan, että se oli väärin.
Sanotaan, että se oli iso virhe.
Esimerkki liian lähellä valtaa olemisesta, vai?
Tietysti.
Mitä muuta?
Ihmisoikeusväki pyöri hänen ympärillään.
En pitänyt häntä äiti Teresana, mutta hän oli okei.
TUHANNET EIVÄT EHKÄ LÖYDÄ PERHETTÄÄN
Jos olen joskus aiemmin väittänyt olevani täydellinen, perun sanani nyt.
Se siitä. En ole täydellinen.
Laura, seuraathan koko Vihreän vyöhykkeen perimetriä?
Se olisi hienoa. - Selvä.
Maajoukkojen tunkeutumisesta Irakiin on nyt noin viisi päivää.
Ilmasodan alkamisesta on neljä päivää ja 30 minuuttia.
Sanomattakin on selvää, että olemme lähempänä alkua kuin loppua.
VOIKO HEIDÄN SOTASUUNNITELMANSA TOIMIA?
Vastustin sitä sotaa vahvasti, koska siinä ei ollut mitään järkeä.
Mutta New Yorker oli halukkaampi julkaisemaan puffeja siitä -
ja valmis julkaisemaan minun rankat juttuni siitä.
LIIKKUVAT KOHTEET
Minusta tuli Syn päätoimittaja, kun hän kirjoitti The New Yorkeriin.
Juuri ennen Irakin hyökkäystä,
hän soitti ja oli tyypillinen itsensä, raivoten täysillä.
Luulen, että hän osittain ihmetteli, miksi me kaikki yhdessä -
emme heittäytyneet koneiston eteen pysäyttämään sitä.
Hän pauhasi: "Tämä on aikamme moraalinen kysymys."
Hänestä se oli suuri virhe.
Tämä on se heppu. Sadiq se kertoi minulle siitä.
Sadiq oli kahden tai kolmen tähden kenraali Irakin ilmavoimissa.
USAN JOHTAMA
Hän kysyi: "Tiedätkö Abu Ghraibin vankilasta?"
KUOLLUT KIDUTUKSEEN
Hän sanoi, että kaikki pidätetään ja lähetetään Abu Ghraibiin.
Ihmisiä, joilla ei ollut mitään tekemistä sen kanssa.
Siellä tehtiin seksuaalista väkivaltaa, pahoinpideltiin lapsia.
Kammottavaa pahoinpitelyä.
Kuukausia myöhemmin minulle soitti entinen merijalkaväen tiedustelu-upseeri -
nimeltään Roger Charles. Hän oli eläkkeellä. 60 Minutes palkkasi hänet.
Hän sanoi minulle: "Meillä on ongelma."
Hän kertoi minulle Abu Ghraibista.
CBS:llä oli valokuvia. He olivat saaneet joltain kuvia,
joissa näkyi kidutusta.
Mutta niitä ei voitu näyttää.
Mitä hallitus teki?
Kaikkensa estääkseen julkaisun.
He menivät puhumaan CBS:n johdolle.
"Ette julkaise tätä juttua, koska se haittaisi sotatoimia."
Soitin puheluita.
Sain tietää, että yhden siitä syytetyn sotilaan asianajajana -
sattui olemaan sama, joka edusti My Lain poikaa aikoinaan.
Menin New Hampshireen tapaamaan häntä.
Hän sanoi: "Tiesitkö, että siitä raportoitiin?"
"Mistä sinä puhut?" Hän antoi minulle tämän.
Tämän hän antoi minulle. Haastattelu loppui tähän.
Aloin lukea raporttia ja sanoin: "Minä lähden."
OSA TUTKIMUKSESTA ON SALATTU.
OTA YHTEYTTÄ CJTF-7 TOIMISTOON NÄHDÄKSESI ASIAKIRJAN SALATUN OSAN.
Raportin tekijä oli kahden tähden kenraali nimeltä Tony Taguba.
Hän oli uskomattoman rohkea.
Hän syytti korkea-arvoisia kenraaleja törkeästä väärinkäytöksestä.
PEITTELY
Se alkoi pojasta nimeltä Darby.
Hän meni armeijan rikostutkintaosastolle ja antoi heille valokuvia.
Niitä oli tuhansia.
OLI POTKITTU JA HAKATTU
PALASI SELLIIN ALASTOMANA
Olin töissä myöhään. Sy soitti ja sanoi jotain sellaista kuin:
"Olen juuri lukenut kauhistuttavimman armeijan raportin."
TODISTAJIEN YKSITYISKOHTAISIA LAUSUNTOJA KAMMOTTAVIA KUVIA
Raportti oli jo riittävän paha.
Sitten sain valokuvia.
Ne olivat kammottavia.
CIA oli hakannut vangin kuoliaaksi.
Minusta siitä piti kertoa 60 Minutesille.
Soitin tuottajalle ja sanoin: "Jos ette tee sitä torstaina,
julkaisemme sunnuntaina raportin kuvien kera -
ja kerromme, että julkaisemme sen,
koska mediajätti nimeltä CBS ei täyttänyt velvollisuuksiaan.
Se kerrotaan alussa."
Kaksi viikkoa sitten puolustusministeriö -
ja puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtaja, kenraali Richard Myers,
pyysi lykkäämään tätä lähetystä Irakissa vallitsevien jännitteiden vuoksi.
Päätimme kunnioittaa pyyntöä painostaen samalla puolustusministeriötä -
lisäämään näkökulmansa Abu Ghraibin vankilan tapahtumiin.
Tällä viikolla, kun kuvat alkoivat levitä muualle,
ja muut toimittajat ilmaisivat aikeensa julkaista tarinan,
puolustusministeriö suostui tekemään yhteistyötä.
He tekivät sen.
Perjantaina julkaistiin minun juttuni.
KIDUTUSTA ABU GHRAIBISSA
AMERIKKALAISET SOTILAAT PAHOINPITELEVÄT IRAKILAISIA
ANTEEKSIANTAMATONTA
"SE KUVOTTI MEITÄ"
KUNNIAKKAASTA ESIKUVASTA PAHOINPITELIJÄN SYMBOLIKSI
Kidutusta kesti 18 päivää. - Oliko joka päivä samanlaista?
Joka päivä aikataulussani oli 23 tuntia kidutusta ja tunti lepoa.
Kidutusta oli monenlaista. Kuten näistä kuvista...
Muistan, kun minut pakotettiin seisomaan näin muiden kanssa.
Minut pakotettiin seisomaan näin.
He yrittivät kuulustella minua.
Yksi heistä sanoi: "Uhatkaa häntä."
"Jos et puhu, jos et tunnusta, annamme sotilaiden...
raiskata sinut."
PUOLUSTUSMINISTERI RUMSFELD JA KENRAALI PETER PACE
Esitän jatkokysymyksen, ministeri.
Herra ministerin, kun ottaa huomioon raportin seuraukset,
ja erityisesti sen, kuvien julkaisusta,
jonka tiesitte jo pari viikkoa sitten olevan edessä,
niin miksi ette pitäneet tarpeellisena kysyä asiasta tarkempia tietoja -
tai pyytää kuvia nähtäväksi valmistautuaksenne tähän?
Minä taisin pyytää kuvia, mutta minulle sanottiin, ettei meillä ole niitä.
Eikö se niin ollut?
Meillä ei ollut niitä täällä.
Niitä ei ollut. - Hän kysyi niitä.
Olette sanonut useaan kertaan,
että USA:n joukot eivät kiduta ihmisiä.
Eikö tämä raportti tee lausuntoanne tyhjäksi?
En ole lakimies. - Ei, mutta olette...
Käsittääkseni tässä on puhuttu toistaiseksi pahoinpitelystä,
mikä tietääkseni on eri asia kuin kidutus.
Hetkinen.
En tiedä,
onko oikein sanoa, kuten te sanoitte,
että kidutusta on tapahtunut,
ja siksi en aio käyttää termiä "kidutus".
Kuuntelet Diane Rehm Show'ta.
Hei, M, olet lähetyksessä.
Ensinnäkin haluan sanoa, etenkin herra Hershille,
että kaikessa hurskastelevassa omahyväisyydessäsi -
te pikemminkin kannustatte hyökkäyksiin ja terrori-iskuihin amerikkalaisia vastaan.
Hersh on selvästikin puolueellinen.
Se on propagandaa, osoittautui se sitten todeksi tai liiotteluksi.
Ja te olette syypää ja vastuussa kaikista sitä seuraavista takaiskuista -
koska lietsotte tätä juttua.
No, Sy Hersh.
Kukaan ei pidä viestintuojasta. En pidä siitä, että sotilaat kiduttavat ihmisiä.
RIKKOIVAT VALOTIKKUJA JA KAATOIVAT... UHKAILIVAT VANKEJA LADATULLA ASEELLA
KYLMÄÄ VETTÄ ALASTOMIEN VANKIEN PÄÄLLE HAKKASIVAT VANKEJA LUUDALLA JA TUOLILLA
UHKAILIVAT RAISKAAMISELLA
Näimme sen, mitä näimme. Kirjoitimme sen, mitä kuulimme.
HAKKAAMINEN, POTKIMINEN ALASTOMIEN VANKIEN KUVAAMINEN
En osannut reagoida muuten kuin...
Olin vihainen.
Rumsfeld syytti minua tietojen paljastamisesta.
Minä olin tuohtunut. Katsoin häntä suoraan silmiin.
Sitten aloimme puhua raportista.
Sellaista kuin: "Miksi niin tapahtui? Miksi teitte niin? Blaa, blaa, blaa."
Aloin toistaa sitä yhä uudestaan.
Sitten joku kysyi, onko se kidutusta vaiko pahoinpitelyä. Vastasin siihen,
että mitä kuulustelutekniikoihin tulee, on olemassa kaksi erilaista määrettä.
Pahoinpitely on yleensä läimäyttelyä tai sitä, ettei anna ruokaa, ja sellaista.
Kidutus on sitä, kun aiheuttaa ruumiillista vahinkoa.
Kerroin heille esimerkin. Jos on vaikka vankia kuulustellaan niin,
että hän on alasti...
Häneltä viedään vaatteet ja hänet pannaan lattialle makaamaan.
Ja hänen peräsuoleensa työnnetään luudanvarsi.
Sitten kaksi siviilikuulustelijaa potkii häntä.
Se on kidutusta.
Toki he voivat... Tiedämme sen.
Ei sillä väliä, mihin uskon. Vain se merkitsee, mitä löytyy.
Jossain radiohaastattelussa...
Nyt pitää mennä.
Sanoin: "Tässä on puhelinnumeroni. Soita minulle."
Ota yhteyttä, 202-872-0703.
Soita. Jätä numero. Otan yhteyttä.
Pari tuntia myöhemmin minulle soitti nainen,
joka sanoi: "Paras, että tulet tapaamaan."
Tapasimme Fridays-ravintolassa.
Puhuimme jonkin aikaa ja...
Sitten sanoin: "Minulla on tietokoneeni mukana.
Voin näyttää sinulle ne kuvat."
Olimme loosissa, se oli suhteellisen yksityinen paikka.
Avasin kannettavan tietokoneeni ja jaoin joitain kuvia hänelle.
Lainasin entiselle miniälleni kannettavaa tietokonettani, kun hän lähti Irakiin.
Kun hän palasi,
hän palautti koneeni,
ja huomasin, että koneelle oli jäänyt paljon kuvia.
Hän ei ollut niissä mukana,
mutta kuvat oli jaettu monille ihmisille.
Mieleeni on jäänyt erityisesti kuvat,
joissa koirat uhkasivat ihmisiä.
Heidän pelkonsa oli ilmeistä.
Muistan, kun Sy sanoi minulle:
"Tämä on todella tärkeää.
Ja olisitko valmis antamaan minulle kopion näistä?"
Olin vastahakoinen, koska olin...
Minua pelotti.
KOMENTOKETJU
Mutta halusin, että tosiasiat tulevat ilmi. Että totuus paljastuu.
Mitä olisi tapahtunut, jos ei kuvia olisi ollut?
Jos ei olisi ollut kuvia.
Ei olisi ollut tarinaa.
Lähetin sinulle alle kolme tusinaa kuvaa.
Minulla on 10 000 kuvaa Gazasta,
pohjoisesta etelään.
NIMETÖN LÄHDE
Haluaisin kysyä, miten sait nämä, mutta en kysy.
Kerro, mitä näen näissä.
Ne ovat israelilaisia sotilaita ihmisten kodeissa.
Tarkoituksena on antaa ohjeita yksiköille.
He tuntevat siviilitilat hyvin ennen niiden tuhoamista.
Nämä kuvat, heidän nimensä on kirjoitettu seinille.
Niitä käytetään, kun kootaan tietoa tapahtumista, kuka missäkin oli.
Otetaan kuva, esimerkiksi 3A.
3A. Odota, kun etsin.
Siihen on merkitty koko Gaza.
Mitkä pataljoonat ovat tulossa mistäkin suunnasta.
Tämä, ja useita joukkomurhia,
voidaan liittää sotarikoksen tehneeseen yksikköön.
Ihmiset ovat jo nostaneet syytteitä, minkä vuoksi armeija on sekaisin.
Eli tämä kaikki on taustaa, enkä saa kirjoittaa tästä, vai?
Toistaiseksi et, mutta palaan asiaan, kun olemme valmiita.
VAPAUTTAKAA CALLEY
William Calley seisoi asennossa, kun eversti Clifford Ford luki tuomion.
Valamiehistö totesi hänet syylliseksi -
kolmeen harkittuun murhaan ja yhteen murhan yritykseen.
CALLEYLLE ELINKAUTINEN
USA:N ARMEIJAN RANGAISTUSLAITOS
Vapauttakaa Calley nyt!
Calleyä tukevan mielenosoituksen aikana -
Western Unionin toimistoon tulvi sähkeitä,
joissa suurimmaksi osaksi vastustettiin Calleyn tuomiota ja luvattiin tälle tukea.
Se on "Luutnantti Calleyn taisteluhymni".
Nimeni on William Calley Olen sotilas tämän maan
Olen yrittänyt velvollisuuteni täyttää Ja asialliset hommat hoitaa
Mutta minusta konna tehtiin Minuun leima lyötiin
Kun marssimme eteenpäin
Silloin kun Calley todettiin syylliseksi,
radioasemat alkoivat kysellä meiltä kopioita tästä.
Lähetit 165 eilen illalla. Montako voi lähettää tänään?
Minä olen pelkkä solttupoika USA:n rannikolta
Taistelukentälle jätettynä 10 000 mailin päähän
Kun elämä jatkuu normaalina New Yorkista Santa Feen
Kun me marssimme eteenpäin
Myöhään iltapäivällä presidentti määräsi Calley vapautettavaksi vankilasta.
Hän tuli istuneeksi kolme, neljä kuukautta vankilassa.
Sitten se riitti.
Meillä on valtavan väkivaltainen kulttuuri.
Se on todella raakaa.
On olemassa taso, jolle ei pääse.
Miksi jatkat työtäsi?
Ei maa voi olla sellainen.
Siksi olen ollut tavallaan sotajalalla siitä asti.
Ei voi olla valtiota, joka tekee niin ja katsoo poispäin.
Jos tässä, mitä teen, on jokin mantra, se on tämä.
OMISTETTU KAIKILLE, JOTKA TAPETTIIN, JA JOTKA EIVÄT SAANEET OIKEUTTA
JA HEILLE, JOTKA PANEVAT VASTAAN, MENNEILLE JA TULEVILLE.
Tekstitys: Paula Pohjanrinne
KUINKA SKANDAALI PALJASTETAAN