Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Hakuna matata!
OFICIU POȘTAL AL STATELOR UNITE
RETUR LA DESTINATAR
Imediat!
Da. Unde-i Gelu a nostru? S-a întâmplat ceva cu el?
E bine, Ramon. E acasă cu familia.
Dar de unde-mi știți numele?
Pentru mine? Mulțumesc!
E gata bradul? Aproape!
Mai trebuie să-i pun steaua în vârf și e terminat!
Că dacă nu e gata...
Știu! Nu-mi găsește Moș Crăciun casa!
Sărbători fericite!
Așa să fie la toată lumea! Sănătate!
Ce, nu-ți place?
Mamă, ce frumos e!
E foarte frumos!
Da, nu e la fel de frumos ca tine.
Hai, mă, nu, las-mă, că mă simt ca o balenă.
Cum să fii o balenă?
Ba da, nu vezi că-mi vine să mănânc în continuu?
Nu!
Ești foarte frumoasă!
Unde e vergheta? Ce-ai făcut cu ea? Ai pierdut-o!
Nu, nu, n-am pierdut-o, iubita, n-am pierdut-o. Uite, am pus-o aici.
Uite, am pus-o aici. Vezi? Uite, e aici.
Ca sa n-o pierd. Ia uite. Vezi?
Ușor.
Ce?
Ai să pui tu steaua în vârf. Ca să ne vadă Moșul.
- Eu? - Da.
- Hai! - Ușor!
- Ai grijă cu spatele! - Nu, că te țin bine!
- Nu al meu, al tău! - Nu, sunt bine!
M-am dat cu puterea ursului!
- Hai! - Ușor!
Ia vezi! Te uiți, da?
Ce frumos e!
Poți? Ai grijă!
Ușor! Ți-am spus că sunt bine!
N-are cum să nu ne găsească Moș Crăciun acum.
Sarmalele!! Nu!
„Dorim să vă informăm despre decesul surorii dumneavoastră.”
Dar eu n-am nici o soră.
„Fiica ei, Maria Dumitru, este eleva școlii noastre
și locuiește în internatul acesteia.”
Am o nepoțică?
Dar eu n-am nici o soră.
Destinatar...
Sonia Dumitru.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Sunt un pic cam...
rumenite.
Dar mie îmi plac rumenite.
Da, uite!
Extraordinare!
Tu faci mișto de mine?
Așa.
Mai bine le mănânc eu pe toate.
Nu!
Carbunele! Oricum face bine la digestie.
Ăsta mic a fost super activ tot ziua.
Bă, de nu s-a foit, când pe-o parte, când pe-ailaltă. M-a omorât.
Eu de-abia aștept să-l văd.
Iubitul lui mama.
Știi că mi-ar plăcea să aibă ochii tăi?
Iar mie mi-ar plăcea să aibă năsucul tău.
Ca să nu se mai împiedice de toate pragurile, așa ca mine.
Auzi, și talentul la gătit tot de la mine să-l aibă.
Apropo de asta, mă duc să mă spăl pe dinți pentru că mai am niște cărbune.
Fugi, hai!
Ursule, ți-ai făcut bine treaba. A pus steaua.
„Nu au aflat niciodată că sunt surori gemene.
Imediat după naștere, Ana și Sonia au fost separate
și duse, dintr-o regretabilă eroare, în două orfelinate diferite.
Maria este un copil foarte bun și credem că ar fi foarte benefic pentru ea
să vă cunoască, în condițiile în care, dumneavoastră sunteți acum
singura ei rudă de gradul unu.”
Maria! Sper să-ți placă slana cu ceapă.
Sonia!
Sonia, uite, ai primit scris...
Nimeni n-ar trebui să fie singur de Crăciun.
Îți promit că am să-ți fac cel mai frumos cadou de Crăciun.
Te iubesc!
Nu, sincer, știi ce sunt eu curios?
Dacă tu, Lungule, erai Moș Crăciun, ce făceai prima dată?
O friptură de ren, da.
Și oricum am auzit că renul bate porcul.
Du-te, băi, de aici! Pe porc numai alt porc poate să-l bată.
- Vrei, Ceapă? - Indubitabil.
Păi renul e și greu de crescut, mă. Îți trebuie viză de Canada.
Pe când porcul? Porcul este un domn. Porcul se crește singur până la cuțit.
Băieți!
- Gata? Naște? - Mergem?
Nu, nu naște. Nu mergem nicăieri. Sonia doarme.
Nu, altceva am de discutat cu voi. E o urgență.
I-auziți la el! De când e gravidă Sonia,
nu prea a mai dat pe la noi și acum vrea să vorbească de urgențe.
- Eu nu știu ce să zic. - Știu eu! Mie mi-a fost dor de tine.
Lasă-i pe ăștia că-s aburiți. Zi, Lulitră, care-i baiul?
Scrisoarea asta e baiul. E ditamai baiul.
E aproape bai baiul.
Ce serial ar ieși din asta!
Sa nu vă scapați la Sonia, că poate se îngrijorează și naște mai repede.
Si zici că n-a știut de soră-sa atâția ani?
Nu!
De asta nu vreau să-i dau cu șoc acuma. N-a știut de nici o soră.
Și de nici o nepoată. Scrisoarea asta a fost trimisă acum 3 ani.
Fata ar trebui să aibă 10 ani.
Pai de aia trebuie să ajung la Oradea.
Vreau să-i fac cel mai frumos cadou de Craciun Soniei. S-o aduc pe nepoata ei.
Aha, ai prins gustul aventurii. Te mănâncă în... tălpile.
- Dreptu-i, Ceapă? - Irefutabil.
- Ceapă, vorbește frumos. - Adică e indubitabil, mai schimb și eu.
De la București i se trage.
Păi, Oradea nu-i ca Bucureștiul.
Oradea e un orășel mai mic, mai liniștit așa.
Într-un sfert de oră ești dintr-un capăt în celălalt.
Au târg de Crăciun, am văzut eu la televizor. Au castane coapte.
Ce rău mi se poate întâmpla?
Să te îneci cu o castană.
- Dreptu-i, Ceapă? - Neîndoielnic.
Neîndoielnic. Asta-mi place.
Ramon, stai naibii acasă, fii deștept.
Dar tu n-ai înțeles până acum
că trag problemele la tine ca broaștele la baltă?
Nu pot lăsa un copil singur de Crăciun.
Păi da, dar du-te după ce naște! Sau după ce vine Moșul.
Nu! Trebuie să mă duc acum.
Uite, până cântați voi „O brad frumos”, eu mă și întorc.
La „cu cetina tot verde”, mâncăm cu toții la masă.
Mă pot baza pe voi că o să aveți grijă de Sonia?
Băi, băi!
Gata!
Fii fără nici o grijă, Ramon!
Sonia e pe mâini bune!
- Pardon! - Scuze!
Domnul! V-a căzut geanta!
Mulțumesc!
La revedere!
Bună ziua!
Luați și gustați și pe urmă cumpărați!
Mulțumesc! Reci nu au gust!
Da!
- Nu vă supărați! - Da.
- Știți unde este Strada Narciselor? - Eu îs de la țară.
- Și eu. - Mai bine întrebați pe altcineva.
- Crăciun fericit! - La fel!
În sfârșit un cetățean responsabil care după ce a comis două infracțiuni
vine singur să-i dau amendă.
Bravo! Felicitări!
- Două? - Una, ai traversat prin loc nepermis.
Și doi: Oricum era roșu pentru pietoni.
Era un pic de roșu.
Păi ce faci? Te cerți cu poliția? Tocmai ce te-am lăudat.
Nu, dar de acolo, de unde sunt, nu sunt semafoare. E stânga, dreapta și un stop.
Și multă viță de vie.
- Viță de vie? - Da.
Alt bețiv. Hai, circulați, domnu, vă rog. Circulați!
Am circulat.
Vreau doar să vă întreb. Unde-i Strada Narciselor?
OTL 31 până la capăt.
- OTL ce? - Tramvaiul.
- Și nu uita! La roșu te oprești. - Da, și la verde merg.
- Pe galben ce fac?
- Pleci de aici. - Să trăiți!
Foarte
Bună
Dimineața!
Ce faceți, mă, aici? Ce căutați aici?
Cafeluță?
Ceiuț!
Lăptic?
Ramon?
Ramoane? De ce i-ai lăsat, mă, pe ăștia aici?
Stai liniștită, nu te forța.
Nu țipa că îți cauzează.
Ai vreo poftă?
Da, poftesc să ieșiți afară, acum!
Sigur nu poftești la ceva dulce?
Nu poftește.
Unde-i Ramon?
Ramon?
E... ca un fulg de păpădie în vânt.
Azi e acolo, mâine aici, în esență...
- Ca noi toți. Dreptu-i, Ceapă? - Indubitabil.
Sonia,
Ramon e unde trebuie el să fie.
Dacă stai să te gândești, toți suntem exact acolo unde ne-a pus Universul.
Aoleu, hai că iar ați băut gaz, așa dimineață.
Alo, domnu?
Ah, ziua bună!
- Zici dumneata? - Da.
Cum îl pot găsi pe domnul director? Că am venit pentru un caz de urgență maximă.
I-auzi! Urgență maximă?
Da!
Domnule, eu nu înțeleg nimic din ce spui dumneata.
Da...
Nu ești agent rus, că ai fi înțeles.
Bună ziua!
Nu! Eu am venit să vorbesc cu domnul director.
Agent american incognito.
Și eu sunt din Ardeal, din Struguracul de Sus.
Acum meriți să te și conduc.
- O secundă, mă duc să încui ușa. - Da.
- Să mergem. - Da.
Mare bucurie mi-ai făcut.
Rar mai găsești pe cineva care să aprecize valorile naționale.
Tinerii din ziua de azi habar n-au de Eminescu, de Creangă.
Toți vorbesc de Travis Scott și Post Malone.
- Ce prost? - Malone. Ăla care-i la modă.
Da!
Să trăiți!
- Bună ziua! - Bună ziua!
Domnul are un caz de urgență maximă.
Da. Domnul?
- Ramona? - „A”-ul e mut.
- Rmona? - „A”-ul de final e mut.
Ramon?
Vă ascult...
Scuze! Îmi cer scuze!
Vă rog!
Îmi cer scuze!
Cred că trenul ăsta o să aibă o mică întârziere.
Tocmai ați adus căile ferate din Laponia,
mai aproape de realitatea căilor ferate din România.
- Domnul este unchiul... - Nu, nu sunt unchiul.
Păi cum? Ai spus că ești unchiul?
Rezolv eu.
Să trăiți.
Îmi cer scuze.
Mă rog... Trecem peste.
Da.
Vă ascult.
Eu...
Eu nu sunt unchiu.
Soția mea e mătușa fetei care e însărcinată.
Și-am venit după ea, după fată.
- Fata e însărcinată? - Fata e însărcinată?
Păi, eu întreb. Dvs ați spus că soția dumneavoastră e mătușa fetei
care e însărcinată.
- Da, în 9 luni. - În 9 luni?
Da! Păi de-aia n-a venit.
- Cine să vină? - Soția! Care e însărcinată.
- A, soția e însărcinată. - Da!
Păi spuneți așa...
Da, și eu am venit după nepoată, după nepoata ei.
Cum adică? Ce nepoată?
Uitați, scrisoarea pe care am primit-o.
Cu grijă, o să vă rog să-l luați loc.
Domnule, scrisoarea asta a fost trimisă acum trei ani.
Eu nu eram director atunci, era colega mea, Letiția Gavrilescu.
De ce n-ați venit să luați fetița mai devreme?
Păi de-abia ieri am primit scrisoarea, am venit cât am putut de repede.
Din păcate,
Maria nu mai e la noi.
Cum adică nu mai e aici? Dar unde e?
A dispărut anul trecut, cu o zi înainte de Crăciun.
Am căutat-o peste tot și noi și autoritățile... de negăsit.
Cum a dispărut? Păi uitați aici ce scrie.
„Ne asumăm responsabilitatea pentru îngrijirea și educația Mariei
până la sosirea dumneavoastră sau a unui alt tutore legal.”
E adevărat, dar asta e situația.
Măcar o poză cu ea aveți?
A cincea din stânga, rândul de jos.
Maria Dumitru.
Nu prea se înțelege.
E singura fotografie pe care o avem cu ea.
Pot să o iau?
V-o fac cadou.
Cu tot cu ramă.
Mulțumesc!
Nu se poate oferi un cadou de Crăciun, așa, fără...
Fără ce?
Fără colind!
O, brad frumos
O brad frumos
Cu cetina tot verde
Tu ești copacul cel frumos
Luminos
Luminos Ce frunza nu și-o pierde
O, brad frumos
Cu cetina tot verde
Bravo!
Foarte frumos!
Domnule Ramon,
dumneavoastră credeți că se pot întâmpla miracole de Crăciun?
Nu cred! Sunt sigur!
Voi nu trebuia să plecați deja?
N-am știut cum îți plac ouălele!
Așa că ți-am făcut omletă, poșate, umplute, fierte și Kennedy.
Benedict. Nu Kennedy.
Bun. Unde e Ramon?
Ceapă?
Dacă nu-mi zici unde e Ramon,
vă fac o infuzie cu muștețel, sunătoare și gălbenele
și vă dau s-o beți toată viața voastră.
Apă chioară!
Bun!
Muierea e pregatită să recurgă la gesturi extreme? Ce facem?
- Rezistăm! - Resistăm?
Da! Rezist!
Băieți!
Lungu.
Apă.
Ramon a trebuit să plece și ne-a rugat să avem grijă de tine.
N-am rezistat.
Maria Veselia.
Un spiriduș de fată iute și deșteaptă foc.
Știi unde e?
I-au răpit extradereștrii.
Cine?
Oamenii-șopârlă.
Reptilienii.
Păi, e logic dacă stai să te gândești.
Toți olimpici. Deci speciali.
Plus fosta directoare. Letiția.
Profesoară de matematică.
Premiul pentru cel mai bun profesor pe țară, cinci ani la rând.
Stai puțin! Cum adică au dispărut cu toții?
Adică i-au luat așa, deodată, șopârlele alea?
Nu. Pe rând.
Prima dată a fost Letiția.
Cam acum un an și ceva.
Pe urmă, ăștia mici au început să-i simtă lipsa și, unul câte unul, toți olimpicii.
Maria a fost ultima rămasă.
Da, poate ai noroc. Poate ai noroc și au rămas în oraș.
Cine știe!
Oricum, pământul e plat ca o farfurie.
Dacă mergi prea departe, riști să cazi de pe ea.
Crăciun fericit!
Da, adică sper să fie.
Vă rog eu, ziceți-mi unde e.
A zis că e o surpriză.
Ce surpriză? Surpriza e că o să nasc eu în următoarea jumătate de oră de nervi.
Asta-i surpriza.
- Ai contracții? - Stai acolo!
Ieșiți afară din casa mea! Plecați din casa mea!
A luat costumul.
Îi venea foarte bine, parcă a mai și slăbit. Nu-i așa, băieți?
Vizibil. E mai vânjos.
Știi ce ușor căra valiza?
A luat și valiza.
A plecat cu Ana.
Sonia, nu e ceea ce crezi.
Nu v-am zis, mă, să mă lăsați în pace?
Hai, Sonia, nu plânge.
Încearcă să înțelegi că noi nu avem voie să-ți spunem unde s-a dus Ramon.
A plecat cu Ana.
- Trebuie să înțelegi... - Ce să înțeleg, Ceapă?
Ce să înțeleg, mă? Ce să înțeleg?
Ieșiți afară! Plecați!
Sonia, trebuie să te liștești!
Inspiră!
Expiră!
Expiră? Inspiră! Expiră!
- Sonia! - Lăsați-mă în pace!
Ce faci?
Nu vă supărați!
Bună ziua!
Da! Da, bună ziua!
Aveți cumva niște ochelari sau o lupă?
Binoclu? Ca să pot vedea mai clar fotografia asta?
Ați nimerit unde trebuie! Aici găsești tot ce poftești!
De sărbători, cinstim momentul, vorbim în rime cu clientul!
Minunat, dar eu vreau niște ochelari ca să văd mai clar fotografia.
Da, avem!
De soare, la căldură! Anti-scânteie, la sudură!
Și pentru somn, cu puf de rață! Și pentru party, cu mustață!
Și de mărit, și de scădere! Cu dioptrii, pentru vedere!
Da, de ăștia vreau!
Ăștia sunt. Nu fac mișto! Îți dau un aer, rococo!
Da, se vede! Nu știu dacă mai clar, dar se vede mai mare!
În viață, domnule, reține! Când e mai mare, e mai bine!
Nu vă supărați, Dumneavoastră reușiți s-o vedeți pe fetița asta?
Dar dumneata reușești să vezi Împărăția Cerurilor?
- Crăciun fericit! - Doamne ajută!
Ați văzut-o pe fata asta?
Cât e de frumoasă!
O știți?
Nu, dar e frumoasă, domnule! Să vă trăiască!
Mulțumesc! Crăciun fericit, doamnă!
Nu vă supărați, o cunoașteți pe fata asta?
Poftim?
Nu. Nu o cunosc. Îmi pare rău.
Dar pe dumneata, în schimb, te știu de la televizor.
A nu, că n-am făcut nimic rău.
Putem să facem un selfie împreună? Promit că nu vă dau de gol.
Da.
Mulțumesc mult, domnul Horia Brenciu!
O știi?
Ai văzut-o?
E mai liniștită.
O să fie bine, o să vezi.
Noroc că era popa acasă și făcea cârnați. Mi-a dat și aghiazmă și șorici.
Bravo! Dăm cu aghiazmă și pe șorici!
Dacă nu avem ren, o dăm pe porc.
- Dreptu-i, Ceapă? - Indubitabil.
Renii nu sunt în biblie.
Biblia ne spune nouă că porcii au o reputație proastă.
Pe lista neagră a infamiei poartă păcatul lăcomiei.
Hai, Smiley! Hai la mine! Bravo, Smiley! Bravo! Hai la mine!
Bravo! Bine, Smiley! Bine! Foarte bine!
Bravo, Smiley! Bravo!
Bună ziua! Aveți cumva un telefon, că vreau să sun pe cineva,
e o urgență și eu n-am telefon din ăsta de oraș.
Hai, deschide ușa.
Sonia!
Ți-am adus șoric sfințit!
Trădători nenorociți!
Sonia!
- Hai afară! - Hai!
Hai, stai!
Sonia!
Sonia, stai!
Stai, că-ți spunem tot!
Sonia, ți se răcește șoriciul, Sonia!
Nu!
Ți se răcește șoriciul!
Sonia!
- Prost ești, mă! - Pe-acolo!
Sonia!
Nu răspunde.
- Mai pot să dau un telefon? - Bine.
E aici!
Sonia!
- Mulțumesc frumos! - Cu plăcere!
Hai, Smiley, mergem acasă? Bravo, Smiley, bravo!
Sonia!
Ziceți unde este!
Sonia!
Calmează-te, Sonia!
Nu mă calmez! Nu pot să mă calmez până nu-mi spuneți tot!
Îți spunem!
Dar nu vrei să te odihnești un pic? Poate ai obosit!
Nu, că iar o să mă închideți!
Are dreptate!
Hai la terasă!
Și e teren neutru!
Nu se închide niciodată, adică este non-stop.
Mâinile sus! Sus!
Mergeți înainte!
Mergeți înainte, fără mișcări bruște, da?
Mergi!
Moș Crăciun cu plete dalbe A sosit de prin nămeți
Și aduce daruri multe La fetițe și băieți
Moș Crăciun Moș Crăciun
Din bătrâni se povestește Că-n toți anii, negreșit
Moș Crăciun, pribeag sosește Niciodată n-a lipsit
Moș Crăciun Moș Crăciun
Moș Crăciun cu plete dalbe Încotro vrei s-o apuci?
Ți-aș cânta florile dalbe De la noi să nu te duci
Moș Crăciun Moș Crăciun
Iartă-mă, Sonia.
Am crezut că dacă-ți aduc nepoata acasă,
o să-ți fac cel mai frumos cadou de Crăciun.
Iartă-mă că te-am mințit,
că nu ți-am spus adevărul
și că te-am lăsat singură.
Măi!
Verigheta! Dă-mi te rog verigheta!
Pardon! Măi!
Pardon!
Verigheta!
Pardon!
Dă-mi-o!
Pardon!
- Lasă-mă! - Dă-mi verigheta!
Tu, femeie, tu... Ramon nu te-nșeală.
El pe tine te iubește.
Și atunci de ce nu-mi ziceți adevărul, bă, băieți?
Pentru că n-avem voie să-ți spunem adevărul.
- Dreptu-i, Ceapă? - Indubitabil.
Ramon nu ne lasă să-ți spunem și de aceea ne este interzis.
- Ce? - Nu putem să-ți spunem că este la Oradea.
Oradea? Ce?
Ceapă!
Dacă n-avem voie sa-i spunem că e la Oradea...
De ce îi spunem că e la Oradea?
Bun, eu plec!
- Nu! - Mă duc la Oradea!
Nu! Acum e noapte!
Mâine!
Mergem acolo unde tu nu știi că este Ramon.
Și unde Ramon nu trebuie să știe că tu știi de la noi că el e la Oradea, da?
- Mâine! - Da!
Ce faci, închizi?
Fără brad, nu există Crăciun.
Bună dimineața, Maria!
Pe mine mă cheamă Ramon.
Liniștește-te, Maria!
De unde știi cum mă cheamă?
Înseamnă că mă pândești de mult.
Da, dar! Acum te-am găsit!
Ajutor!
Nu. Stai! Stai!
De asta am venit!
Nu te cunosc! Nu te apropia de mine!
Da, da, uite! Nu! Uite! Stau aici!
Nu mă mai mișc! Uite, stau aici!
Doar vreau să-ți arăt ceva.
Eu sunt soțul mătușii tale, Sonia.
Care e sora mamei tale.
Care soră?
Uite, scrie aici, în scrisoare.
Doar las asta aici!
Citește!
Vezi, scrie acolo că... au fost separate la naștere,
fără să știe una de alta, că mama ta s-a...
Și că tu stai aici la școală, la Oradea.
Ăsta-i scrisul doamnei Letiția.
Al cui?
Nu contează, spune mai departe.
Păi, asta e. Am lăsat tot și am venit după tine.
- De ce? - Cum adică de ce?
Suntem rude.
E gata ciorbița.
Uite...
Uite, ea e mătușa ta, Sonia.
E frumoasă.
E foarte frumoasă.
Și dacă are așa drag de mine, deodată, mătușa asta, de ce n-a venit ea încoace?
Vezi tu, mătușa ta, soția mea,
e gravidă.
Ce gravidă? E foarte gravidă și nu se recomandă deplasările.
Nici nu știe că sunt aici.
- Cum nu știe? - N-am vrut să se îngrijoreze.
Gravidele sunt un pic sensibile.
Așa că...
Am mințit-o.
Bine, dar știi că nu-i bine să minți.
Nu, că eu nu mint niciodată.
Doar acuma.
Eu am vrut să o protejez.
Dar să știi că ea o să fie foarte fericită că o să vii să locuiști la noi.
Și de ce crezi tu că aș vrea să vin să stau la voi?
Am vie! Mare de tot. Poți să alegi toată ziua! Prin vie!
Am porci! Și afumătoare!
Am tractor!
Am zebre!
Girafă!
Cămile!
Auzi!
Ție! Cel mai mult și cel mai mult ce-ți place?
Dar să nu râzi!
Gogonelele!
Bă, Moșule!
Eu ți-am cerut o familie și tu mi-ai dat-o!
Mulțumesc frumos! Ai fost un drăguț!
Știu... Anul ăsta am fost prinsă cu ăsta mic.
N-am apucat să scriu nici scrisoare, nici nimic.
Dar nu fi și tu zdreanță acum.
Dacă tot mi-ai dat-o mie, lasă-mi-o mie.
Ce? N-am nicio treabă cu bunăciunea aia.
Dar Ramon e al meu.
Bă, ai înțeles?
Să nu zici după aia că n-ai găsit bradul.
Ce faci aici, infractorule?
Vrei să mă bagi și pe mine în necaz?
Ce infractor?
Maria!
Maria, tu ești?! Bă, ce bine că ești bine, mă!
Îmi cer iertare că am intrat așa în casă.
Nu-i nimic.
Eram sigur că o să o găsești. Bravo, my friend!
Dar spune-mi unde ai fost și ce-ai făcut până acum, că n-am știut nimic de tine.
Am fost prin în zonă. Mai bine spune-mi de ce-mi faci unchiul infractor.
Infractor, dar faimos.
Ia uite!
Bradul de Crăciun din Oradea a luat foc noaptea trecută.
Corespondentul nostru a transmis live despre dezastrul de la fața locului.
Bună seara, Andreea! Bună seara, tuturor!
Sunt aici cu un martor care ne va povesti ce s-a întâmplat.
Da, Andreea, sărut mâinile, bradul care arde nu este un semn bun.
Ce să mai, Crăciunul este pierdut.
Și ghinionul o să stea peste orașul nostru un an de zile. Cât despre vinovat,
nu cred să-l prindă cineva pentru că nu este de pe planeta noastră.
Este extraterestru și ăștia sunt în război cu reptilienii.
Da, nu putem confirma în acest moment că Oradea a fost atacată de reptilieni.
Singurul lucru pe care îl știm cu siguranță...
Nu, dar nu-i cinstit! A fost un accident!
Da, știu. Tot ce se dă pe TV e conspirație. E bullshit.
Ai auzit c-o dat-o pe engleză?
Da, am auzit. Dar de ce? Că tu-l cunoști mai bine.
Păi ia gândește-te. Românul a fost frate cu codrul și acum e frate cu americanul.
Iar tu sigur ești agent american sub acoperirea asta de tăntălău.
El, agent american?
Da, îți demonstrez imediat.
Păi, ia gândește-te.
Păi, americanii n-ar fi dat foc în viața lor la un brad împodobit
pentru că ei au inventat Crăciunul, nu? Lasă că știu eu. Ia, ține.
Ai văzut? Agent American!
Doamnelor și domnilor, este absolut incredibil ceea ce se întâmplă...
Bradul din orașul...
Ne-am pierdut orice speranță...
Letiția?!
Te rog, am nevoie de verighetă.
Nu pot să plec acasă fără ea. Te rog.
Nu e la mine.
Cum adică nu e la tine?
Unde e?
La doamna Letiția.
Păi de ce?
Mi-a luat-o din fugă.
Imposibil. Ea n-ar fi făcut așa ceva, e o femeie cinstită.
Dar dacă era cinstită, nu-mi fura verigheta.
Nu știu, trebuie să existe o altă explicație.
Unde o pot găsi pe doamna Letiția?
Te rog! Nu pot să plec acasă fără verighetă.
Te rog!
- În subsolul Cetății. - Acolo?
Poliția roagă pe oricine are informații despre făptașul din imagini
să sune imediat la 112.
Amânăm plecarea!
Recuperez verigheta și eu n-am să las lucrurile așa! Și după...
O să plecăm acasă!
Acasă?
Da! Acasă!
Din nou, în aceste imagini, îl surprindem pe suspectul principal
al dezastrui de azi noapte.
Nu știu de ce, dar fața acestuia nu îmi pare deloc străină.
- Oare, unde l-am mai văzut pe acest om? - Alo?
Alo? Fii atent!
Alo, cine e?
- Cine e? - Ramon!
- Cine, no? - Ramon!
Stai! Nu știi niciodată cine ascultă.
Alo? Alo, Ramon sunt!
- Ramoane, tu ești? - Da, eu sunt!
Ramoane, ce-ai făcut că iarăși te dau ăștia la televizor?
N-am timp acum să vă explic.
Sonia, cum se simte?
Sonia, e bine, e...
E calmă, e liniștită,
e pe zemuri, pe mușetele...
- Da... - Adică... nu e îngrijorată deloc?
Nu... Nici vorbă!
Mă bucur!
Eu am găsit fata! Dar am nevoie de ajutorul vostru!
Da!
E foarte important să faceți asta până să se facă noapte!
Băieți!
Mă pot baza pe voi?
Dar cum nu!
Deci...
Ah, dimineața voastră e prânzul altora!
Ce v-a luat așa mult să ajungeți?
De ce nu ne-ai așteptat înăuntru? Dacă răcești!
Și ce, să mă încuiați iar în casă? Nici vorbă!
Stai liniștită, tu, femeie, că acum nu se mai pune nimeni
în calea drumului tău inițiatic până la Oradea.
- Unde-i Ceapă? - Ne-așteaptă la mașină.
Ce mașină?
Vehicol agricol autopropulsat, echipat cu platformă pentru transport!
Nu, nu merge așa. Ați apărut la știri, vă știe lumea.
Nu. Haideți cu mine.
Bă, băieți, eu înțeleg că m-am cam împlinit așa în ultima vreme,
dar totuși nu cred că-s de transportat cu remorca.
Trebuie să-i ducem ceva lui Ramon. No, hai să ne îmbarcăm!
Hai, gravidele au prioritate, hai!
Mamă, dar ce mare e!
Înainte pe coridor și la dreapta.
Unu, doi, trei și... Opa!
Hai, gata! Hai, urcați și voi!
Ce mai e acum?
Ne trebuie un borcan cu gogonele.
Nu! Asta nu, nici vorbă! Nu, alea sunt gogonelele mele!
Ramon le-a pus special pentru mine, nici vorbă, nu!
Ușor!
Asta n-a început deloc bine! Nu așa ne-am înțeles!
Ce elf frumos!
Da! Super! Așa nu vă mai recunoaște nimeni, clar!
Ia zi, ho-ho-ho!
Ho-ho-ho!
Nu-l cred!
Mai încearcă odată!
Ho, ho, ho!
- Asta-i! - Ce mai faceți, dragii Moșului?
- Foarte bine! - Da? E mai bine așa?
Perfect!
Mai avem câteva ore să salvăm Crăciunul.
Inelul.
Du-te de acolo.
Dar avem nevoie de lanternă.
Vino cu mine.
Bună ziua!
- Bună ziua! - Bună ziua!
Vrem și noi o lanternă.
- O lanternă? - Da.
N-ați dori și mâncare pentru reni? Am niște furaje de-ți lasă gura apă.
Vă rugăm, vrem doar o lanternă, pentru că ne grăbim.
Avem de toate aici. Am cu dinam. Am pe baterii.
Am frontală. Merge și pe reni pusă asta. Am LED. Am lumânări. Brichete.
Luminițe de Crăciun, care fac treabă foarte bună, dacă mă întrebați pe mine.
Știți, noi vrem o lanternă care să facă lumină.
A, deci nu o lanternă care să facă întuneric.
O lanternă simplă, pe baterii.
Uite, drăguță, nu mai bine iei tu lanterna asta cu dinam.
Se acționează cu forța închieturii mâinii
și salvăm toate broaștele țestoase din România.
Nici o baterie aruncată la final.
Bine, o iau eu.
Și pentru moșu?
Un felinar pe gaz, roșu, se asortează.
Hai că ne grăbim!
- Bună ziua! - Ziua bună!
Da, știu, ofițeri cutare și cutare bla, bla...
Dar de ce n-ați oprit că suntem pe grabă?
Dnă, tractoarele n-au voie pe autostradă. Știu, poate e nedrept,
dar asta e legea.
Și noi suntem legea!
Dom’le, dar nu vedeți că sunt însărcinată?
Eu trebuie să ajung la spital, la Oradea.
Dar avem maternități și aici, aproape. E una chiar aici.
Nu! Tot neamul meu s-a născut la Oradea.
Tata, bunicul, străbunicul, toată lumea. Dacă aș naște în altă parte,
practic, ar fi ca și când mi-aș trăda moșii și strămoșii.
- În cazul ăsta de extremă urgență... - Da?
- Vă ducem noi cu mașina. - Nu!
Nu! Nici vorbă!
Ceapă, dă-mă jos! Dă-mă jos, ușor!
Nu, n-am mers în viața mea cu mașina poliției, nu!
Doamnă,
vreți să pierd sarcina?
Spuneți!
Zgâlțâiala asta îmi calmează contracțiile.
Pentru mine, doamnă, singurul mijloc de transport a fost, este și va fi...
tractorul.
Să știți că pot să merg și cu calul și cu căruța, dar prefer cu tractorul.
Doamnă, fiți rezonabilă că maternitatea este aici, aproape.
Nu!
Habar n-aveți cum e să fii gravidă!
Haideți, dnă, că am fost și eu gravidă și n-am mai făcut așa o mare dramă.
- Doamnă, am decis. - Aoleu!
Aoleu, dar bărbații tot timpul decid?
Tu nu vezi că femeia asta este însărcinată?
Tu nici măcar nu știi ce înseamnă asta!
- Tu ai zis... - N-am zis nimic!
Femeia asta este însărcinată!
Și o să meargă să nască la Oradea!
- Cu tractorul! - Cu tractorul!
- Da? - Da!
Haide, domnule, dați-i drumul!
Venim cu voi cu mașina! Hai, urcă!
Ursulețul!
Aici locuiți voi?
Da, e ca o tabără. Dar facem și școală. Matematică, fizică, chimie...
Letiția este o superprofă și ne învăță o mulțime de lucruri.
Chiar și acum de sărbători?
Știința nu are niciodată sărbători.
Am înțeles. Ajută-mă un pic cu felinarul.
Dar de ce ați plecat de la școală? Ce nu era bine?
Nu era rău, mie chiar îmi plăcea.
Dar dacă Letiția a plecat prima, noi ne-am dus după ea.
Dar ea de ce a plecat?
Au tot enervat-o ăia de la școală cu prostile lor de Crăciun.
Ea nu crede în Crăciun.
Cum nu crede în Moș Crăciun?
Nu. Și nici noi nu mai credem.
Păi de ce?
Păi fiindcă în ultimii ani, nici unul dintre noi n-a mai primit cadouri.
Letiția are dreptate. E o prostie asta cu Moș Crăciun.
Cum să fie o prostie?
Uită-te la tine. Tu ești moș Crăciun?
Nu, dar... îl ajut.
Maria!
Maria, așteaptă-mă!
Maria!
Maria! Stai!
Așteaptă-mă!
Maria!
Ești bine?
Da! Sunt OK! Noroc că am căzut pe burtă!
Aveți bani? Sau nu aveți bani?
La revedere!
Stai, domnule!
Ce-i?
Nasc! Nasc! Tre' să plecăm acum!
Dumneata chiar nu vezi că e o situație specială?
Dacă n-aveți bani, circulați!
Circulați dumneavoastră, nu negoceați nimic!
Cetățene, din ordinul autorităților și în conformitate
cu legea situațiilor de urgență,
revendicăm tot ce vor domnii pentru doamna gravidă!
Corect!
Ce vrea doamna?
Asta vrea doamna?
Da. Și suntem în întârziere.
Pe cel mai mare!
- Cel mai mare? - Cel mai mare!
Ușor.
Ce sunt astea?
Cristina!
Răzvan!
Ăștia-s colegii mei!
Medeea!
Mihnea!
Natalia!
Și ăștia sunt colegii tăi?
Da, toți suntem colegi aici!
Eu cred că astea sunt cadourile voastre de Crăciun!
Se pare că Moș Crăciun și-a făcut bine treaba, nu crezi?
Da!
Uite! Bogdan are trei cadouri!
Trei cadouri, câte unul în fiecare an!
Două când eram la școală și unul aici!
Și Răzvan are trei cadouri!
Maria!
Dana.
Se pare ca tu ai un singur cadou.
Da, fiindcă i-am cerut Moșului același lucru în fiecare an.
Dar ce i-ai cerut?
Secret.
Și în orice caz, e imposibil să-mi aduca ceea ce i-am cerut.
Nu-l deschizi? Nu ești curioasă?
Nu.
Maria?
Vrei să-l ajuți pe Moșul?
Cum să nu? Elfii îl ajută întotdeauna pe Moșul.
E târziu.
Hai.
Avem aici un Moș Crăciun fals.
Toată lumea să-l salute pe falsul Moș Crăciun.
Bună, falsul Moș Crăciun!
- Bună, Maria! - Bună!
Mă bucur că ești bine. Dar de ce ești îmbrăcată așa?
Mergi și schimbă-te, te rog. Avem fizică cuantică.
Fizică cu ce?
Fizica cuantică este despre incertitudine.
Adevărul nu vine întotdeauna sub forma unei imagini reale.
Iar datoria noastră este să transformăm această incertitudine
într-un adevăr științific. Lecția asta încerc să o predau și elevilor mei.
Adică să înțeleg că ați trecut de mult peste lecția cu prunele.
Dacă eu am trei prune și Maria are cinci prune, câte încap în cazanul cu pălincă?
Toate! Vedeți, e magie. La fel ca Crăciunul.
Vine o singură dată pe an, aduce bucurie, unește familii și asta e o certitudine.
E despre credință, nu despre fizica... cu nu știu ce.
Amuzant.
Maria, mergi și schimbă-te, te rog, și alăture-te colegilor tăi.
Trebuie să continuăm să lucrăm
la principiul incertitudinilor lui Heisenberg.
Îmi pare rău, dna profesoară, dar nu pot acum.
Ca elf e datoria mea să îl ajut pe Moșul!
Te rog să încetezi!
Dle Ramon,
noi ne-am întâlnit în piață când tu ai distrus bradul.
A fost un accident.
Ne-am uitat toți la reportajul de la TV și acum suntem cu toții de acord.
Adio Crăciun în orașul nostru!
- Bună falsul Moș Crăciun! - La revedere, Crăciun!
Au!
Haide.
Ho, ho, ho!
Acest costum e magic și Crăciunul există, doamna profesoară!
Deci vrei să-mi spui că tu ești Moșul?
Nu! Dar oricine îmbracă acest costum, capătă puțină magie!
- Serios? - Da!
- Cine-i Cristina? - Eu!
I-ai cerut lui Moșul o bicicletă?
Da, dar el nu mi-a adus-o niciodată!
De ce crezi că nu ți-a adus-o?
Păi Moș Crăciun nu ne-a mai adus cadouri de ani de zile!
Moș Crăciun nu aduce cadouri copiilor. Moș Crăciun nu există.
Culoarea bicicletei?
- Roz. - Roz!
Ce?
Vedeți?
Razvan!
Eu!
Tu i-ai cerut lui Moșul o mașină de Formula Unu și un costum de Spider-Man.
Vedeți? Moș Crăciun există!
Cadourile astea erau...
Erau ascunse de către dumneavoastră în camera secretă.
Bogdan!
Urăsc Crăciunul...
și-l urăsc pe Moșul.
Am încuiat toate ușile și ferestrele școlii.
Am astupat hornul și el tot a intrat în școală?
După, ne-am izolat aici, nimeni nu știe unde suntem și el tot reușește
în noaptea de Crăciun să aducă copiilor cadouri. Nu înțeleg cum
și dacă nu înțeleg, nu-mi place!
Magia Crăciunului!
Urăsc tot ceea ce nu este logic, tangibil și real!
Dacă tu nu înțelegi,
ascunzi cadourile copiilor ca să nu mai creadă-n Moș Crăciun?
Da! Eu am luat toate cadourile! I-am ținut departe de magie!
Am luat cadourile ca să-i protejez!
Tu ne-ai luat cadourile?
Cadourile pe care Moșul ni le-a adus nouă?
Am făcut-o pentru voi!
Am făcut-o ca să vă protejez,
ca să vă țin departe de mituri și minciuni.
Tu nu înțelegi că ți-ai furat și ție Crăciunul?
Uite, am un cadou pentru tine, de la Moșul.
Ți-l dau, dar tu ai ceva ce îmi aparține.
De ce ai pus copiii să fure?
Noi nu furăm!
Cineva trebuie să plătească pentru acest templu al cunoașterii!
Ai furat!
Ăsta e fondul clasei! Avem nevoie de bani pentru educație!
Copii, veniți cu mine?
Da! Mergem toți!
Nu pleacă nimeni de aici!
Verigheta! Cadoul! Mulțumesc!
Gata! Am scapat! Am ieșit!
Hai! Toată lumea după mine!
Toată lumea după Moș!
Da, toată lumea după Moș Crăciun!
Haideți!
- Ce faci? - S-a oprit.
Piața e la dreapta!
Ce facem?
Suntem prea aproape să ratăm!
N-am facut nimic ilegal in viata mea.
- Ramon e în piață? - Așa a spus.
Ce fac ăștia?
- Ceapă? - Da?
Dacă nu faci dreapta, îți rup mâna și te bat cu ea.
- Noi ce facem, boss? - Hai după ei!
- Avem coadă! - Mai repede! Dă-i, mă, mai repede!
- Hai, depășește-l! - N-am loc!
Extraordinar!
Hai, bă, Ceapă că mergi ca mortul! Dă-te că conduc eu!
Atâta poate utilajul.
Suntem pe strada Armatei, urmărim un tractor!
- Un infractor? - Nu un infractor, un tractor!
- Cu remorcă. - Un tractor cu remorcă, a zis șefu' acum!
Hai, măi!
Viața însăși este magie.
Iar dacă nu crezi asta, încearcă măcar să o trăiești ca pe ceva magic.
- Albert... - Einstein... Știu...
Știu...
Cum m-ai găsit?
...Maria și Ramon, care-i spion American.
Numai conspirații vezi în jur.
Deloc nu te-ai schimbat.
Ba da.
Foarte mult.
Acum știu că singurul lucru care nu e o conspirație...
este Crăciunul.
E un miracol.
De unde știi?
Pentru că mi-am dorit un cadou foarte special de sărbători și...
Moș Crăciun mi-a arătat calea.
Moș Crăciun?
Moș Crăciun.
N-o să reușim!
Nu vreau la pușcarie!
Totul era în regulă!
Trebuiau să ajungă, dar...
Cred că s-a întâmplat ceva.
Ai mințit.
Nu! N-am mințit!
Ceva s-a întâmplat.
Trebuiau să fie aici.
Nu am mințit, dar cred că s-a întâmplat ceva.
Eu nu merg la pușcărie!
Anul ăsta o să fac Crăciunul cu Ramon!
Bă băieți, ați promis că o să-l ajutați!
Ați promis că o să aveți grijă de mine!
Băieți, Ramon e prietenul vostru!
Indubitabil!
Are dreptate.
Calc-o!
Da! Ce v-am spus!
Mă ajuți?
Trebuie să ridicăm imediat bradul. E absolut necesar.
E directivă de la moș Crăciun. Adică de la mine.
E prea mare, Moșule și noi suntem puțini. Nu se poate.
Cum adică nu se poate?
Dacă nu punem bradul, n-o să ne vadă Moșul.
Dar nu putem să-l ridicăm singuri. Suntem prea puțini.
Cum adică puțini? Uite-te și tu în jur.
Suntem tot orașul.
Punem toți umărul! Trebuie să se poată!
- Sigur se poate! - Da!
Se poate!
Da! E Crăciun! De Crăciun se poate orice!
Avem nevoie de un macara! Și să vină mai repede să repare curentul!
Da!
Ramon!
Dă! Dă gogonelele! Așa ușurel.
Ramoane!
Litră! Lungu!
Ramoane!
- Bă, dar de ce ați întârziat! - Complicații!
Unde-i Sonia?
Băi, v-am spus să aveți grijă de ea!
Maria! Sonia!
De ce n-ai zis, omule, că n-are orașul brad?
Șefule, dar nici noi n-am știut nimic.
Hai, mai puțină vorbă și mai multă muncă, hai!
Hai că dacă nu punem bradul ăsta, nu vine Moș Crăciun, hai!
Sonia!
Știu că te-am mințit și că... nu ți-am spus adevărul.
Dar bine că ați venit cu bradul.
Ea e Maria.
Bună!
Nepoata ta.
Pentru ea am venit în Oradea, ca să o găsesc și să o aduc acasă.
Dar...
mi-a luat ceva mai mult timp.
E nepoată-mea?
Mă, da' tu chiar semeni cu mine!
- Eu sunt Sonia! - Eu sunt Maria!
Îi plac gogonelele. Pentru ea sunt gogonelele.
- Ție îți plac gogonelele? - Mult!
Gogonele.
Y?
- Ce-i asta? - Incertitudinea lui Heisenberg.
Îmi zice să mă gândesc la Y și are dreptate.
Asta e calea.
Cine are dreptate?
El.
Einstein?
Moș Crăciun.
Îți place?
Bă, băieți! Ce frumos e bradul!
Indubitabil.
Dar steaua unde e?
Nu am găsit.
Păi, brad fără stea nu e brad împodobit.
Pardon!
- Mă! Omule! Tu-ți amintești de mine? - Da!
Am nevoie de bicicleta ta!
Dacă te grăbești, ia-o!
- Pe bune? - Da! Doar e Crăciunul.
- Mă-ntorc înapoi, să mă aștepți aici! - Te aștept aici!
Și să ne aducă ceva ca să ne urce în vârf!
Da!
Pardon!
Ne trebuie o nacelă! Cum stăm cu curentul?
Ce mai ninge Ce zapadă
Fulgi de nea se aștern grăbiți Peste oraș
Oameni veseli trec pe stradă
Cu cadouri încărcați pentru cei dragi
Copii, hai să decorăm împreună bradul de Crăciun!
Bradul de Crăciun? Doamneavoastră?
Normal, bradul trebuie să fie gata, altfel nu ne găsește Moș Crăciun!
Da!
Îți deschizi inima Moșu'-n casă îți va intra
Si-ai sa-auzi un vesel ho, ho, ho
Toata lumea-i fericită
Se adună-n sfanta noapte de Ajun
Doar copiii se agită
O, salut Moșule!
Stai, nu-mi spune! Ai o urgență și nu e timp de pierdut!
Da, vreau o stea pentru bradul de Crăciun.
Imediat!
Asta!
Nu, mai mare!
Asta!
Și mai mare, e pentru bradul din piață!
OK!
Asta! Are luminițe, se vede!
Nu, și mai mare!
- Asta! - Asta e!
Asta e!
Ce frumoasă e!
Spune-ne, te rog, care sunt veștile bune.
Da, Andreea, este absolut incredibil ce se întâmplă aici.
Tineri, bătrâni, copii, turiști - toată lumea ajută.
Bradul o să fie gata pentru Moș Crăciun.
Asta e! Dar... N-am niciun ban.
Moșule, e sărbătoare. Steaua e cadou din partea La Doi Pași.
La o parte!
Haide!
E gata! Avem lumină!
Sunteti pregătiți?
Da!
Crăciun fericit!
Crăciun fericit, iubiților!
Știi că am avut o discuție cu un coleg de-al tău și se pare că m-a ascultat.
Dar ce i-ai cerut? Pari foarte fericită.
Cred că ar fi momentul să-l deschizi.
Ce e?
E cadoul pe care l-a cerut de la Moș Crăciun.
Ce?
Bravo, Ramon! Bravo!
Ai făcut o treabă foarte bună!
Și acum vorbesc cu voi!
Da! Da, cu voi!
Cu voi care vă uitați acum la mine!
De la cel mai mic, la cel mai mare!
Faceți și voi la fel!
Fiți buni!
Fiți cuminți!
Iubiți!
Bradul... să fie pregătit!
Și nu uitați, Moș Crăciun există!
Crăciun fericit!