Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Det her er Afrikas verdensmesterskab.
Det vil få betydning fra syd til nord og fra øst til vest.
Verdensmesterskabet afholdes i Rwanda.
Det er afgørende. Det kan gå begge veje.
Målet er at bruge VM i Afrika
som en reel mulighed for at vinde regnbuetrøjen.
Jeg drømmer om at blive den næste Biniam, for han er en,
som alle i Afrika ser op til.
Historieskriveren Biniam Girmay, Afrikas nye stjerneskud!
Du skriver historie. Du ved, det er for hele Afrika. Du ved det, Binnie.
Målet var ikke at tage vores peloton til Afrika og hjem igen.
Målet var at holde VM i Afrika, for Afrika.
Videre til Mur de Kigali.
En brostensklassiker i Afrikas hjerte.
Forbliv rolige, og pas på jer selv. Folk vil nok være nervøse.
Fremtiden for afrikansk cykelsport er ikke på vej, den er her nu.
Det vil sætte Afrika på verdenskortet.
Godmorgen, Kigali. Klokken er seks.
Solen står op over landet med de tusind bakker,
og i dag er en ganske særlig dag.
UCI forventes formelt at annoncere Rwanda
som værtsland for VM i landevejscykling 2025.
Primært er jeg stolt over, at VM kommer
til Kigali i Afrika for første gang. Det er en kæmpe bedrift.
2025 bliver cyklingens år i Afrika.
VM i landevejscykling 2025 afholdes i Rwanda.
Alle andre kontinenter har været værter
for VM i landevejscykling, på nær Afrika.
Ja. Kaffe fra Afrika, te fra Afrika.
Fyld flasken helt op. Skal du ikke over i klubhuset?
-Jeg går nu. -Skal du lave posho?
Nej, jeg går ud og bader.
Er det godt for dig? At bade i varmt vand?
Ja, hvorfor ikke?
Mit navn er Nantume Miria. Jeg er fra Uganda.
Jeg cykler for Masaka Cycling Club. Jeg begyndte at cykle i 2020.
Mor introducerede mig til cykling. Jeg havde forskellige vennegrupper.
Far frygtede deres indflydelse. Han brød sig ikke om sporten,
men ville have mig til at cykle, så jeg ikke spildte min tid
i dårligt selskab. Sådan begyndte jeg at cykle.
Jeg spurgte, om hun kunne klare det som pige.
Hendes fars familie lod hende ikke cykle, fordi det ikke var for piger.
Da jeg så, hvor meget det betød for hende, gav jeg hende lov.
Det var helt utroligt. Hun tjente endda penge på det.
Hun tog penge med hjem, som kunne forsørge familien.
Vi kom alle sammen til at holde af cykling. Selv dem, der var imod det.
Da Miria kom til Sydafrika, så vi, at hun var et stort talent.
Det så vi i Masaka Cycling Club under Ugandas Cykelforbund.
Jeg kommer tit her for at komme mig.
Jeg kommer her også, når jeg er ked af det.
Jeg lytter bare til naturen. Jeg mærker bare naturens energi.
Lige nu kan jeg bare mærke den. Alt føles godt.
Jeg føler ingen stress. Jeg nyder bare at kigge på planterne.
Ved solnedgang. Lytter til lyden af køerne.
Alt er godt.
Jeg hedder Jean-Pierre van Zyl. Jeg brænder for afrikansk cykling.
Jeg arbejder for World Cycling Center i Schweiz
med at udvikle cykelsporten i Afrika.
Owen og hans team sagde, at Miria er talentfuld.
Hun havde fortjent en plads i træningslejren i Paarl i Sydafrika.
Vi gjorde det lige inden de afrikanske mesterskaber i Kenya.
Hun blev aldrig træt. Hun var utrolig motiveret.
Hun greb chancen.
Man kan se på atleterne, når det går op for dem.
"Wow, det er her, jeg hører hjemme. Jeg bliver bedre. Jeg vil lære mere."
De suger al viden til sig.
Jeg vil have, at folk skal se, hvad jeg har opnået.
De tager deres børn med til cykling og lader sig inspirere af mig.
Det er det, der driver mig videre.
Det får mig til at tænke:
"De skal se mig, så får de også lyst til at cykle."
Målet for i år er at stille op til verdensmesterskabet.
Den første sydafrikaner krydser målstregen nu efter et langt løb.
Moolman Pasio for SD Worx sætter tempoet...
Ashleigh Moolman Pasio...
Sydafrikanske Ashleigh Moolman Pasio er løbet med den største hæder.
I lang tid har Moolman Pasio været det eneste store navn
for afrikansk kvindecykling på verdensplan.
...Pasio fortsætter med at sætte cykelsport på verdenskortet.
Moolman angriber igen. Moolman holder hele vejen!
Ashleigh Moolman Pasio vinder verdensmestertrøjen!
Jeg er Ashleigh Moolman Pasio. Jeg kommer fra Sydafrika.
Jeg kører for AG Insurance Soudal World Tour Team.
CATALONIEN SPANIEN
Jeg legede tit med mine venner ude på gaden og cyklede rundt.
Men da jeg gik i skole, var cykling ikke en karriere.
Jeg forestillede mig det slet ikke.
På det tidspunkt i Sydafrika
var jeg mest engageret i de klassiske skolesportsgrene
såsom hockey, atletik og tennis.
Jeg tog på universitetet for at læse til kemiingeniør.
Det var på universitetet, at jeg mødte min mand, Carl.
Helt fra start så Carl mit potentiale som cykelrytter.
Min lille og spinkle størrelse kombineret med min styrke
gav mig en fordel i forholdet mellem styrke og vægt.
Lidt efter lidt gik det op for mig, at cykling var mit store talent.
Det skulle jeg satse på.
Året efter kørte jeg i Europa.
Men jeg fik ingen løn, da jeg begyndte i 2010.
Man kunne slet ikke få løn i kvindecykling.
Så jeg kunne kun klare mig ved at køre for at lokalt hold.
Konkurrere året rundt.
Jeg tog tilbage til Sydafrika i Europas lavsæson
for at køre for det lokale hold, som gav mig en lille løn.
Det er helt umuligt at nå til tops,
hvis man ikke konkurrerer i Europa mod verdens bedste cykelryttere.
Det har ikke været uden udfordringer, hjertesorg og tårer.
Det første år som professionel cykelrytter
brækkede jeg kravebenet tre gange på bare 12 måneder.
Det var ikke nemt.
Hun måtte overvinde mange af de samme barrierer,
som afrikanere stadig kæmper med, men hun gav ikke op.
Ashleigh ønsker, at hendes karriere bliver større end hende selv.
Hun ved, at hendes resultater kan få stor betydning for andre.
Efter 15 år, hvor du har deltaget i verdensmesterskaberne,
kan det her måske være din sidste mulighed for at blive verdensmester.
-Du skal tro på dig selv. -Det gør jeg virkelig.
Jeg er forberedt, formen er der, og ruten passer mig godt.
Jeg har kørt ruten selv. Jeg ved, hvordan der er i Rwanda.
Der kommer afrikansk energi, så der er masser af gode ting.
Men jeg skal også passe på med ikke at falde tilbage
i en situation, hvor jeg kommer til at lægge for meget pres på mig selv.
Så reagerer jeg ikke særlig godt.
Ja, det er sidste chance for at blive verdensmester,
men jeg skal også bare ud og have det sjovt og nyde løbet.
Det har vi set dig gøre i Afrika.
Det er det, der giver resultater i sidste ende.
Jeg elsker Afrika, og jeg elsker den energi, folk har.
Jeg glæder mig til at være der og køre foran afrikanske tilskuere.
Det bliver virkelig fedt.
-Lad os tage derhen og give den gas. -Ja.
Jeg glæder mig.
At blive verdensmester eller vinde OL
er virkelig svært, når man kommer fra et land uden for Europa.
Jeg var tæt på at give op på drømmen om at blive verdensmester.
Og jeg er blandt de bedste i verden.
Jeg tror på, at verdensmesterskaberne i Rwanda
bliver et vendepunkt for afrikansk cykling.
Men det er kun begyndelsen.
For det bliver den begivenhed,
der viser verden, hvad afrikansk cykling virkelig kan.
Verdensmesterskaberne i Rwanda bliver virkelig spændende.
Skal vi have flere cykelløb i Afrika?
Eller skal vi have flere afrikanere med til løbene i Europa?
Vi har spurgt os selv så mange gange. Nu er han her!
Gør han det?
Hun forsvarer regnbuetrøjen på allerbedste vis. Fremragende!
Favoritten Eddy Merckx vinder med blot et halvt hjuls forspring.
Merckx bliver verdensmester.
Tadej Pogačar og regnbuetrøjen, et perfekt match.
David Lappartient, præsident for UCI, Union Cycliste Internationale.
UCI blev grundlagt i april 1900.
VM i landevejscykling så dagens lys i 1921.
Det er et meget løb.
Trøjen er noget helt specielt.
Vi er den eneste sportsgren med den trøje.
Regnbuetrøjen er det ultimative inden for sporten.
Det er den ene trøje, alle kender.
Alle drømmer om at bære regnbuetrøjen.
Det er enhver rytters drøm at bære trøjen.
Alle topryttere drømmer om at bære den.
Det er dét, der gør mesterskabet unikt.
Og der bruges ingen øresnegle, så man skal selv fornemme løbet.
Det er land mod land som det eneste løb på året.
Det foregår på en rundstrækning.
Vi skal kåre verdens bedste rytter.
Verdensmesterskabet er som altid, men vi har aldrig været i Afrika før.
Vi ønsker, at mange nationer i Afrika skal være med til at udvikle sporten,
så cykling bliver en af de mest populære sportsgrene på kontinentet.
Og ja, vi er simpelthen nødt til at afholde denne begivenhed
for at vise resten af verden, hvad cykling i Afrika kan.
De vil opleve landets passion for cykling.
Jeg er Chris Froome, firedobbelt vinder af Tour de France.
Jeg blev født i Kenya i Østafrika.
Vi har brug for mange flere løb i Afrika som Tour of Rwanda.
Det er nok de afrikanske cykelrytteres bedste chance for
at dyste mod europæerne.
Rwanda er hovedaktøren
med det største løb, Tour of Rwanda, og de er værter for VM.
Mit navn er Nelly Mukazayire. Jeg er Rwandas sportsminister.
Vi begyndte i det små.
Tour du Rwanda blev opgraderet til 2.1-status.
Det var både godt og udfordrende.
Det er en helt særlig dag for os.
Denne udgave af Tour du Rwanda bliver i en klasse for sig,
og vil få en endnu større betydning,
fordi vi forbereder os på UCI's VM i landevejscykling i 2025.
Jeg har skrevet en tale, men jeg holder den ikke.
Jeg vil tale fra hjertet.
For i dag er en stor dag for UCI.
Efter 125 år fejrer vi vores jubilæum
den 14. april i år.
Vi valgte at fejre vores jubilæum her til Rwanda.
Jeg husker tydeligt mit første møde med præsident Kagame.
Det handlede om at byde på værtskabet for VM i cykling i 2025.
Præsidenten var utvetydig.
Han ønskede at efterlade et varigt aftryk og at byde VM velkommen.
For Rwanda er en cykelnation, men han ønskede et eftermæle.
Afrika fortjener at være vært for VM.
Det vil også være et springbræt, så landet kan vise sig frem
som en seriøs udfordrer til de store løb, for eksempel Tour du Rwanda.
At være vært for Tour du Rwanda
er en stor fordel for enhver organisation i verden
fordi det giver erfaring med, hvad det kræver at afholde VM i september.
Kigali har i årevis bevist, at de kan afholde begivenheder i verdensklasse.
Det betyder ikke, at mesterskabet bliver uden udfordringer.
Der vil være vanskeligheder.
Der vil være udfordringer sammenlignet med et udviklet land
som Schweiz eller Australien, som har været værter for VM.
Cykelsporten har helt klart sine rødder i Europa.
Især i Belgien, Frankrig, Italien, Holland og Spanien.
Der er mangel på mangfoldighed, men det prøver vi at ændre.
Cyklingens rødder i Afrika går tilbage til kolonitiden.
Eritrea er måske det mest cykelglade land på kontinentet.
De blev koloniseret af italienerne.
Sydafrikas cykelhistorie begyndte tidligt.
Cykling var adskilt under apartheid.
Britiske og hollandske kolonister bragte det hertil.
Så kom lande som Marokko og Algeriet med.
De har en lang cykeltradition grundet deres tilknytning til Frankrig.
Der blev cykling ikke opfattet som en spor, men et transportmiddel.
Et land som Sydafrika
er langt mere udviklet end mange af de andre lande.
Det er en rigtig sport, som folk faktisk dyrker.
I andre dele af Afrika
er der måske kun en eller to begivenheder om året.
Det har været en fantastisk rejse drevet af kærlighed.
På det tidspunkt var der kun 14 nationale forbund.
I dag er der 54.
Lad os være ærlige. Det skete ikke sidste år.
Eller året før det.
Vi er nået hertil i dag, takket være vores forgængeres gerninger.
Hvis man ser det i perspektiv, er vores land kun 30 år gammelt
efter folkedrabet på tutsierne,
så vi har måttet gøre en masse for at opbygge nationen.
Rwandas cykeleventyr er en af de mest inspirerende historier fra Afrika.
Det udspringer af traumer og udholdenhed
og af sportens evne til at forandre liv.
VELKOMMEN TIL CYKLISTERNES HJEMSTED
Mit navn er Jamie Bissel, og jeg flyttede til Rwanda i oktober 2013
for at begynde som mekaniker på landsholdet.
Jeg mener, at cyklingens historie i Rwanda begynder med Tom Ritchey.
Tom Ritchey stod bag Coffee Bike-projektet.
Han havde set det hele. Der fandtes allerede en cykelkultur.
De brugte cykler til at transportere kartofler og gulerødder.
Ældre mennesker brugte cyklen som et redskab.
Han så sig omkring: "Her er et potentiale."
I 2007 kom Jonathan Boyer og lavede projektet om
fra det rwandiske Coffee Bike Project til Team Rwanda.
Jeg kom med lige i slutningen af den periode.
De flyttede til landet for at støtte de unge atleter,
som brændte for cykling og havde en drøm.
De havde dem, der blev kaldt "de oprindelige fem".
TEAM RWANDA CYKLING
Mit navn er Uwimana Rafiki Jean de Dieu.
Jeg er tidligere cykelrytter.
Nu arbejder jeg som cykelmekaniker og cykelguide.
Jeg er Adrien Niyonshuti.
Jeg er fra Rwanda og er tidligere professionel cykelrytter.
I starten kaldte man det "Project Rwanda."
Efter "Project Rwanda" blev det til "Team Rwanda".
Efter "Team Rwanda" blev det til "Africa Rising".
I slutningen af 2006 mødte jeg Jock Boyer.
Vores træner, Jonathan Boyer, satte mange ryttere på prøve.
Jeg blev overrasket over at komme i top-5.
Det var dér, det gik op for mig,
at jeg faktisk kunne blive professionel.
Jeg spurgte altid Jock Boyer: "Vil du forlade os og tage tilbage til USA?"
Jock sagde: "Nej, Adrien. Jeg bliver, til I har nået målet."
Vi gjorde det godt og satte landet på verdenskortet.
Adrien Niyonshuti er et enestående menneske.
Han mistede seks brødre under folkedrabet.
Adrien deltog senere ved OL
og blev world tour-rytter, det højeste niveau i cykelsporten.
Det begyndte med cykelsporten i Rwanda og verdensmesterskaberne.
At VM i landevejscykling 2025 afholdes i Kigali i Rwanda
er et direkte resultat af det arbejde, som folk som Jock Boyer
og Kimberly Coats har gjort med Team Rwanda.
Var det ikke var for det forarbejde, de lavede for 20 år siden,
var vi ikke nået hertil.
Over hundrede afrikanske cykelryttere, mænd og kvinder,
konkurrerer på alle niveauer i professionel cykling.
Biniam Girmay er i dag selve forbilledet for afrikansk cykelsport.
ALPERNE ITALIEN
Girmay holder van der Poel bag sig, og han skriver historie!
Historieskaberen, eritreeren, Afrikas nye stjerne.
En fantastisk præstation af Biniam Girmay!
Ja, hvis vi skal være ærlige om vores historie,
var der ikke mange sorte afrikanere, som deltog og vandt.
Vi var bare med.
Men nu vinder vi løb
i World Tour-løb, især i klassikere for mit vedkommende.
Det gør mig meget stolt, fordi det er første gang
at sorte afrikanere vinder i Grand Tours og klassikere.
Jeg håber, at det, jeg har opnået indtil nu,
vil inspirere sorte afrikanere og få flere til at gå samme vej.
Jeg håber at være et forbillede for kommende cykelryttere.
For jeg tror virkelig, at fremtiden for afrikansk cykelsport ser lys ud.
Og alle elsker sporten
helt ind i deres inderste.
Jeg tror, at den succes, jeg har opnået,
eller det, jeg indtil nu har udrettet,
vil få stor betydning.
Jeg vil være den næste Biniam, for han er en, man ser op til,
og en, som hele Afrika ser op til lige nu.
Han er drengenes store forbillede. Jeg vil være pigernes Biniam.
Biniam ligger helt perfekt til at gå efter etapesejren.
Thijssen er klar.
Oliver Naesen sætter gang i spurten for Decathlon-holdet.
Jakobsen er med. Se Jasper Stuyven sætte farten op.
Girmay er med. Mads Pedersen ligger lige bag ham.
Vi er helt i front. Mads Pedersen, Pedersen, Girmay.
Biniam Girmay
skriver historie med sin første Tour de France-etapesejr til Eritrea!
Alle eritreere og afrikanere skal være stolte.
Nu er vi for alvor med i de store løb,
og vi har virkelig vundet mange sejre.
Det her er vores øjeblik. Vores tid er kommet.
Girmay vinder tre etaper og den grønne trøje. Helt utroligt.
Især med tanke på det første VM i landevejscykling i Rwanda.
Nu er vi meget længere end:
"Er det tid til, at cykelsporten og Afrika finder sammen?"
Vi har en mester.
Jeg synes, Biniam fører arven videre.
Han åbner døren for, at unge afrikanere kan drømme.
Nu ved de, at det er muligt at vinde en trøje
og stå på podiet i Tour de France.
-Miria, det er JP. -Dejligt at høre fra dig, træner.
Har du et øjeblik? Jeg har godt nyt til dig.
Ja.
Miria, på træningslejren i Sydafrika
var du dedikeret og præsterede virkelig.
Du udviste disciplin,
især efter de kenyanske mesterskaber, de afrikanske mesterskaber...
På baggrund af dine resultater har vi udtaget dig
til UCI-træningslejren i Afrika 2025.
Vi skal til Kigali og videre til Bretagne i Frankrig
for at forberede os til VM i Kigali.
Wow. Det er den bedste nyhed, jeg nogensinde har fået.
Jeg har lyst til at græde.
Jeg ved ikke, om det her føles virkeligt.
Skal jeg være trist eller glad? Jeg troede ikke, at det ville ske.
-Min drøm går i opfyldelse. -Drømme kan gå i opfyldelse.
Det er meget svært for afrikanske cykelryttere for at nå helt til tops.
Et af de store problemer er at få et visum til at kunne rejse.
Afhængigt af de muligheder, man har.
Andre cykelryttere i Uganda har svært ved at få visum.
Men jeg har fået mit visum nu, selvom det kom for sent.
Men jeg fik det alligevel.
Men for andre cykelryttere kan det tage tre til fire måneder.
Jeg beder for, at du får en tryg rejse.
Jeg tror, de er ved at forstå, hvad cykling betyder i Afrika.
Måske vil cykelsporten blomstre i Afrika om et par år.
Det er et stort skridt i livet. Det er et kæmpe skridt i livet.
Jeg tror, at alle cykelryttere drømmer om at komme til Frankrig.
Jeg vil lære, og når jeg har lært det, vil jeg tage det med hjem.
CATALONIEN SPANIEN
Den store forskel på at træne og at gøre sig klar til konkurrence
og på at konkurrere i Europa, er, at cykling er en kultur her.
Det er meget mere trygt. Det betyder, at man som kvinde
har frihed til at træne selv eller til at udøve sit erhverv.
Cykling ændrede mit liv.
Det gav mig virkelig mere selvtillid som kvinde.
Men at komme til Europa var i virkeligheden nøglen til frihed.
Det er virkelig en stor omvæltning.
Man forlader sit hjemland, sit kontinent og sin familie.
Jeg var ingen, selvom jeg var den bedste i Sydafrika
og den bedste i hele Afrika dengang.
Jeg skulle bane vejen.
På det tidspunkt handlede det om ikke at være bange.
Om at turde at tage chancer.
I mange år bar jeg fanen
og var et forbillede for Sydafrika og det afrikanske kontinent.
Nu er Kim kommet.
KIM LE COURT MAURITIUS
Holdejeren og chefen fra AG Insurance ringede og sagde:
"Spørg Ashleigh."
"Hvis hun mener, Kim er investeringen værd, kommer hun på holdet."
Jeg sagde: "Ja, Kim har hovedet til løb."
Men jeg håber... Jeg ved, at det, jeg har opnået gennem årene
har banet vejen for, at Kim nu kan udleve sin drøm.
TOUR DU RWANDA VM-TESTLØB
De har ikke råd til flybilletter.
Det er et kontinentalt hold med niveau til Étoile de Bessèges,
men de har ikke råd.
Med hold som dem og gode cykler og udstyr i topklasse
kan alt lade sig gøre.
Det handler om penge. Cykling er ligesom Formel 1.
Vil man gøre dig gældende i Formel 1, skal man have penge.
Cykling er på samme måde.
Vi forstår det ikke, fordi vi har det så nemt. Vi tager det for givet.
For mig er udstyr det vigtigste. Cykelsporten er ikke perfekt.
Men den klarer sig okay. Cykling er en dyr sport.
Man har brug for mere end sko og grundlæggende udstyr.
En topklasse Tour de France-cykel koster 15.000 euro.
Det er dyrt for alle at komme i gang.
Om du er afrikaner, europæer eller amerikaner, det er ligegyldigt.
Min skivebremse gik i stykker. Nej, min bagskifter.
Ja, men jeg vidste ikke, at din bagskifter var gået i stykker.
Så havde jeg taget en med. Vi fikser den.
-Jeg spørger Sean, om... -...jeg kan låne en.
Ja. Hvis han har en i landet, som du kan låne.
-Vi har købt tre ekstra håndtag. -Super.
Jeg skriver lige til Sean. Han sover nok stadig.
Jeg tjekker lige med ham, om han har noget.
Vi prøver at skaffe en ekstra.
Dele er meget vigtige. De går i stykker, og det er helt normalt.
Selv holdene i Europa har svært ved at finde sponsorer
og at få det, de har brug for. Det er ikke nemt.
Vi skal have det ud til dem, der har brug for at høre det.
I 15 år har jeg hørt det samme:
"Men vi har jo købt nye cykler."
"Ja, men hvad med reservedele?"
I Rwanda er det svært at få fat i Shimano, SRAM eller hjul.
Vi talte med Jonathan, og hans 105-bagskifter var gået i stykker.
Hvis vi er heldige, får han en om et par måneder.
Og det ville så gå hurtigt.
Forestil dig at sige det til nogen i Tyskland eller Frankrig.
De går bare ned i cykelbutikken. Ikke noget problem.
MASAKA CYCLING CLUB MASAKA, UGANDA
-Skal du køre Tour de France? -Ja.
-Vinder du også? -Ja, det gør jeg.
Nå, hvad tygger du egentlig på?
Giv mig lige nogle mangoer.
Jeg er Miiro Michael, grundlægger og formand for Masaka Cycling Club.
Masaka Cycling Club blev grundlagt i Masaka City i Uganda.
For seks år siden startede klubben et udviklingsprogram inden for cykling.
Vi plejede at holde Black Mamba-løb hver weekend for sjov.
Vi udviklede os og indså, at vi måtte skabe en ny generation
af unge, kommende cykelryttere.
Vi startede programmet for seks år siden.
Lige nu har vi 50 unge cykelryttere, der alle starter fra bunden.
Fællesskabet har hjulpet, ikke kun med cykling,
men det har også forandret de unge i lokalsamfundet.
Tak for alt og for den tid, I har givet mig til
at dele og forklare nogle af de ting, jeg har lært, med jer.
I skal vide, at ...
at I er drenge, og vi er piger. Derfor har vi brug for jeres støtte.
Det er jer, der inspirerer os.
Men hvis I glemmer os, forlader vi sporten.
Måske er jeg lidt forkælet.
De tror, at min mor gav mig alt for meget frihed.
Hun gav mig masser af frihed. Hun lod mig begynde at cykle.
De siger: "Din mor er dum." Det kan jeg ikke udstå. Jeg hader det.
Cykling bliver stadig opfattet som en sport for mænd i mange samfund.
Kvinder kan opleve chikane, skam og begrænsninger,
når det gælder cykling, især fra deres familier derhjemme.
Det betyder, at mange piger trækker sig fra sporten.
Der er heller ikke gode muligheder for mænd,
men kvinder får færre præmiepenge,
og det er sværere for dem at kunne leve af sporten.
Klubben har gjort sit bedste for at mindske uligheden mellem kønnene.
Jeg har et eksempel.
En mor kommer her med sin 14-årige datter og siger:
"Jeg vil gerne have, at min datter bliver optaget i jeres cykelklub."
"Hvorfor?"
"Fordi jeg har set drenge køre løb, og min datter kan slå dem."
Miria startede, da hun var 14 år. Nu er hun 18.
Fire år senere sker der utrolige ting.
Miria var den første kvinde fra Uganda
til at repræsentere Uganda ved de afrikanske mesterskaber.
Og ved du hvad? Hun kom på podiet.
Hun har været i Rwanda, Burundi og Kenya.
Miria udvikler sig hver dag.
Giver man en pige en mulighed i livet, kan alt forandre sig.
Platforme som Zwift og lignende træningsapps
er blevet et trygt sted for kvinder at træne under sikre forhold.
Det er også et godt redskab til at spotte talenter. Med begrænsninger.
Det kan ikke erstatte at cykle på landevejen,
og det højeste niveau i cykelsporten finder stadig sted i Europa.
Der er også et kulturchok, når man rejser til Europa for første gang.
Især hvis man skal bo der i længere tid.
Atleter skal håndtere hjemve, savnet af deres familie,
og deltage i en sport, der i forvejen er benhård.
Jeg glæder mig til træningslejren i Europa.
Jeg er virkelig spændt.
Det er første gang for mig. Jeg skal køre med professionelle.
Andre cykelryttere bliver mine venner, og jeg får nye oplevelser.
Jeg efterlader min familie derhjemme, men jeg kæmper for at nå mit mål.
Når jeg klarer det, bliver de stolte af mig.
Først og fremmest glæder jeg mig til at blive en del af et hold
og til at suge alt den træning til mig, som de kan tilbyde,
så jeg kan gøre det godt til verdensmesterskabet.
LA FLÈCHE WALLONNE KVINDERNES WORLD TOUR
Med hundrede meter igen slås frontgruppen om sejren.
Bag dem graver Moolman Pasio dybt.
Det lader til, at podiet ikke bliver hendes i år.
Jeg brækkede ryggen.
Med nye, lovende talenter på vej,
nåede jeg ikke et eneste af mine mål sidste år.
Det har været en virkelig hård tid.
Sidste år fik jeg en alvorlig skade. Jeg brækkede ryggen.
Det har virkelig været svært at kæmpe mig tilbage.
Jeg har haft kampånd og viljestyrke,
men der har været mange bump på vejen.
Liège-Bastogne-Liège var et virkelig frustrerende løb for mig
og et meget skuffende løb.
Men samtidig var det historisk
og en kæmpe bedrift for min holdkammerat Kim og resten af holdet.
Vi var klar og havde lagt en god plan.
Jeg spillede en afgørende rolle.
Men pludselig gled det os hænde.
Jeg måtte udgå, fordi jeg begyndte at blive syg.
Der var ingen grund til at fortsætte. Jeg følte, at jeg svigtede holdet.
Jeg steg op på bussen og lagde mærke til, at Kim
ikke lå i front af løbet, og jeg følte mig virkelig nedtrykt.
Men pludselig vendte alt sig.
Kim Le Court skal time det rigtigt.
Sprinten er i gang, 200 meter tilbage.
Kim Le Court, midt på vejen.
Kim Le Court og Puck Pieterse. Det står mellem de to.
Kim Le Court vinder!
Kim Le Court rejser sig og jubler for AG Insurance Soudal!
Den første afrikaner, der har vundet et endagsløb.
Det var en rutsjebanetur for mig
på grund af de udfordringer, jeg har haft efter min skade.
Jeg gjorde Ardenner-klassikerne til mit første mål.
Jeg var nødt til at finde balancen i mig selv
mellem at være skuffet, frustreret og lidt vred på mig selv,
men samtidig også være virkelig glad på Kims og holdets vegne.
I Kenya og Etiopien kan man stille op i et maraton.
Men i cykling bliver man ikke mester af at træne.
Kun i andre sportsgrene.
Men ikke i landevejscykling. Man skal køre løb.
Man skal lære at placere sig i et felt, så man ligger i læ.
Hvis man vil opnå det, skal man tage til Europa.
Det er her, de fleste løb foregår. Det er her, man kan lære det.
Det betyder, at afrikanske ryttere er nødt til at rejse.
Det er faktisk endnu sværere. Vi har begrænsninger og den slags.
David Lappartient havde en vision om at skabe et hold fra Afrika,
som vi kalder Africa 2025 Team.
Det er sådan, man åbner døre.
Man tager dem med til Bretagne og lader dem køre lokale cykelløb.
Det gode ved det franske system er, at de har mange forskellige trin,
og når man har vist sit værd på det første trin,
rykker man op til det næste.
Det er lige præcis det, vi har brug for.
Græsrødderne er afgørende for udviklingen af afrikanske atleter.
Jeg er sikker på, at et sted i Afrika vokser den næste Chris Froome frem,
den næste Biniam Girmay, den næste Ashleigh Moolman Pasio.
De venter bare på at blive opdaget.
Der findes en Tour de France-vinder et sted i Afrika.
Men for at nå dertil, skal vi starte fra bunden.
Man er nødt til at begynde med 10.000 atleter,
hvoraf 1.000 vil have talent, 100 kan blive professionelle,
og ti kan ende med at blive de bedste i verden.
TOUR DU RWANDA VM TESTLØB
Om ti år burde der være to eller tre afrikanske ryttere i Tour de France.
Men det kræver en kulturel indsats.
De er dygtige, men mangler international erfaring.
Elitesport bliver mindre og mindre retskaffent,
men afrikansk cykelsport har brug for både ydmyghed og støtte.
Det er spændende. Vi laver noget, der betyder noget.
BRETAGNE FRANKRIG
Jeg blev overrasket, da jeg fik mit visum.
Hvordan fik jeg det så hurtigt? Det tog kun to uger.
Jeg fik visummet, fordi de sagde, at hvis jeg ikke søgte i...
Var det i marts? Eller i februar?
Nej, i marts. Det var i marts.
Så ville den næste aftale være i august.
Jeg tænkte: "Uden Frankrig kan du ikke blive cykelrytter.
Så kan du ikke cykle. Får du ikke det visum, så drop det."
Selv mor sagde: "Hvis du ikke får visum, må du stoppe."
Først når man kommer til Frankrig, ved man, hvor man står i sporten.
Hvor langt er jeg kommet sammenlignet med de europæiske piger?
Mine evner, min træning, hvor står jeg egentlig?
Europa er jo centrum for cykelsporten
og sport generelt. Det er her, det er størst.
Den største udfordring i Europa er vejret.
Vejene er smalle, man kører i højre side,
maden, sproget.
Det var de største udfordringer.
-Vi tager bilen! -Ja, det gør vi.
Det er intet problem. Det handler mere om positioneringen i feltet.
Hvis man ikke er vant til at køre i et felt med 20 ryttere,
så føles et felt med 50-100 ryttere vildt.
Sprinten varer 20 sekunder.
-Og så slapper I af i 40. -Når jeg kigger. Ikke...
-Sprint? -Nej, ikke sprint. Ikke 20 sekunder.
Hvad? Det er jo bare noget, vi forestiller os.
Det står ikke på vores Garmin.
-Vi har ikke trænet i to dage. -Vi har virkelig kæmpet.
Du skal lave en god spurt. Okay, Miria?
-Ja. -En god spurt.
-Vi talte om sprintpositionen i går. -Ja, jeg brugte det i dag.
Nogle af pigerne kom hertil for to uger siden.
Jeg kom to uger efter de andre.
Så jeg tænkte: "Jeg er forsinket. Jeg når aldrig op til de andre."
Men nu har jeg fået selvtillid.
I starten var jeg lidt bange. Jeg anede ikke, hvad der ventede mig.
Nye mennesker, nyt sprog, ny mad, ny søvn, ny verden, nyt vejr, alt.
I taler arabisk. Jeg kan ikke tale med jer.
Jeg savner mit sprog.
Hvordan vil andre opfatte mig?
At være sort i Europa... Hvordan mon det bliver?
Bange? Jeg er bange for alting.
-Mest på grund af folk. -Jeg er også bange.
Det er første gang, jeg rejser så langt hjemmefra.
Jeg skal være væk længe, og det skræmmer mig.
Men jeg har nydt det og er blevet vant til det.
Mit mål er ikke at vinde VM.
Det tænker jeg faktisk slet ikke på. Jeg vil bare...
-Komme i mål. -Ja. Gennemføre VM.
Når jeg er i mål, har jeg nået mit mål. Så er alt godt. Og måske...
Jeg kommer nærmere mine drømme,
fordi Biniam Girmay startede i UCI.
Nej, han startede på et lokalt hold, så UCI, og nu vinder han.
Stort nyt i cykelsporten.
Den sydafrikanske stjerne, Ashleigh Moolman Pasio,
kan gå glip af sit sidste Tour de France Femmes.
Selvom hun kæmpede målrettet efter sin skade,
og vandt den grønne trøje i 2023,
tyder det på, at AG Insurance Soudal måske ikke udtager hende.
KOM SÅ, ASH
CATALONIEN SPANIEN
Jeg skal ikke køre Tour de France.
Det er sønderknusende.
For det handler ikke bare om et cykelløb.
Det er en del af alt det, jeg har kæmpet for gennem hele min karriere.
Jeg viser tydeligt, at jeg forsvarer holdets værdier
og styrker fællesskabet og bygger holdet op.
Men jeg bliver sat på sidelinjen.
Rwanda er min sidste chance for VM-titlen.
Alle de år med hårdt arbejde og alle de udfordringer,
har tændt en kæmpe ild i mig.
Der skal meget til for at forhindre mig i
at nå det mål, jeg går efter.
Denne gang satser jeg alt. Hvis jeg skal gøre det alene,
vil jeg gøre alt, hvad jeg kan
for at vinde regnbuetrøjen for Sydafrika og for Afrika.
LØBSDAG BRETAGNE, FRANKRIG
UCI TRÆNINGSLEJR
Jeg vil bruge det, jeg har lært i alle løb.
Jeg samler dem og sætter dem i værk.
Jeg håber at gøre det bedre, for jeg føler mig stærk.
Nu føler jeg mig let. Jeg er blevet mere aggressiv.
Tag det roligt på de første syv omgange, okay?
Hold øje med, hvad der sker.
Hold øje med, hvad de andre ryttere gør.
Efter syv omgange begynder du at presse på.
Ikke fuld gas hele tiden. Gem kræfterne til slutspurten, okay?
Hold altid hovedet koldt. Læg dig ikke foran fra start.
Lig ikke forrest hele tiden.
Og så er løbet i gang!
UCI har spillet en afgørende rolle og gjort Afrika til en prioritet
inden for at gøre cykelsporten global, og det skal fortsætte.
Vi kæmper stadig for at stille til start, ikke kun for at vinde løb.
Man skal begynde med en stor talentmasse på græsrodsniveau.
Jo større talentmassen er,
des større er chancen for at skabe topatleter.
Kom så, piger! Kom så, kom så! Heja, piger! I kan godt!
CATALONIEN SPANIEN
Lad os starte med at tale om målene.
Verdensmesterskaberne i Afrika. I Rwanda.
Jeg synes, det er en fantastisk mulighed for at udnytte kaosset
og få europæerne ud af deres trygge rammer, ikke?
-At vende det til en mulighed. -Ja.
Og ingen ved, hvad der venter forude.
Vi har lavet lidt forarbejde.
Der er så mange faktorer, der kan spille ind.
-Især maden er en stor udfordring. -Ja.
Så først og fremmest disciplin.
Når man kommer fra Sydafrika,
har man en stærkere mave end de fleste.
Forhåbentlig. Stemningen og oplevelsen er altid særlig i Afrika.
I Europa er folk tættere på deres familier og deres hjem.
Det har stor betydning for løbet og præstationen.
Men at være i Afrika, hvor man hører til
og er vokset op, gør bare en kæmpe forskel.
Samarbejdet bliver spændende. Det bliver ikke let.
Der er ikke mange steder, hvor man kan organisere løbet.
Der er visse... Her er et langt, lige stykke.
Du skal nok selv tage din mad i madzonen.
Ja, men den er jo ikke så lang,
at de virkelig kan få ordentlig fart på.
Lige så snart de sætter jagten ind, skal man ind i det næste sving.
Ja.
Hvis der er en rute, der passer bedre til en individuel rytter,
så er det denne her.
Der er stadig tvivl om Biniams deltagelse
i verdensmesterskaberne i Kigali.
Den kuperede rute passer ikke til den eritreiske sprinter,
men millioner af afrikanere håber at se deres stjernerytter i aktion...
Biniams præstationer har været helt enestående.
Det er enormt svært at nå det niveau, han har nået,
og overvinde flere forhindringer end de fleste andre i feltet,
han konkurrerer imod. Han er langt fra færdig.
Han har mange gode år foran sig endnu.
Han kan godt blive verdensmester, men nok ikke her,
for han ikke er den bedste klatrer. Måske i Montreal i 2026.
Lad os se. Jeg ville ønske, han kunne blive den første afrikaner,
der vinder UCI-verdensmesterskabet.
Disse verdensmesterskaber ligger måske ikke til ham, men sådan er det.
Han er symbolet på afrikansk cykelsport. Han skal være der.
Han skal forstå, at dette øjeblik er større end ham.
UCI Cycling Center-holdet
i spidsen med nummer 24, Miria Nantume.
Etapen afgøres i en sprint!
Blev slået i spurten af nummer 21...
Hvorfor angreb du ikke på stigningen?
Jeg var træt.
Jeg sagde det tre gange: "Miria, kom nu! Miria, kom nu!"
Da jeg angreb på stigningen, og da jeg kom tilbage, sagde jeg:
"Miria, kom så! Afslut det, alle er udmattede!"
Du forstår mig ikke. Alle ønskede, at jeg vandt!
Hvordan har du det efter løbet? Hvad føler du lige nu?
Jeg er lidt skuffet over min egen indsats, og holdet er også skuffede.
Men jeg er tilfreds. Det er første gang, jeg er i Europa.
Jeg vandt ikke, men jeg kom med i udbruddet.
Det er helt utroligt.
Det er et stort skridt fremad for mig, og det vil jeg gerne fejre.
Når verdensmesterskaberne starter, er jeg måske blevet endnu bedre.
VERDENSMESTERSKABERNE KIGALI, RWANDA
VM bliver for første gang afholdt i Afrika.
VM i landevejscykling er i fuld gang i Kigali, Rwanda.
Rwanda kom i rampelyset som det første afrikanske land
til at afholde VM i landevejscykling.
Jeg har så mange problemer med maven.
Jeg blev testet. Det var noget med raffineret sukker og mælkeprodukter.
Og dengang sagde de, at det var gær, ikke gluten.
Jeg er i Kigali, og jeg føler mig som mig selv igen.
Jeg føler mig stærk og klar. Jeg er helt frisk.
Det føles, som om min sæson aldrig rigtig kom i gang.
Det har virkelig været et hårdt år. Så da...
I starten af året
havde jeg svært ved at præstere på grund af min brækkede ryg.
Jeg brækkede min T10-ryghvirvel året før.
Træningen og forberedelserne gik fint.
Jeg tog hul på Giroen i håb om at finde tilbage til mig selv igen.
Men mit løb var skuffende. Jeg var ikke mig selv.
Det var virkelig frustrerende og forvirrende.
Efter halvanden til to timer er jeg helt drænet.
Så snart jeg havde brugt al den energi,
som jeg fik dagen før eller til morgenmaden,
og alt mit glykogen er opbrugt,
kommer det, jeg indtager på cyklen, ikke ind i musklerne.
Mit blodsukker var konstant for højt.
Det blev ved hele dagen.
Hej, allesammen. Vi ses senere.
Til sidst fandt vi ud af det med hjælp fra nogle blodprøver.
De viste, at jeg havde insulinresistens.
Vi fandt en behandling, der kunne hjælpe mig med min insulinfølsomhed.
Da jeg begyndte at tage det,
kunne jeg straks se en effekt på mit blodsukkerniveau.
Forvandlingen var helt utrolig.
Jeg kunne mærke en forandring. Jeg følte mig mindre ængstelig.
Det var helt skørt. Jeg følte mig som et helt nyt menneske.
VERDENSMESTERSKABERNE KIGALI, RWANDA
Jeg er lige kommet hjem fra Europa.
Jeg er i Afrika, hvor VM skal afholdes.
Jeg er virkelig glad og stolt over den chance, vi afrikanere har fået.
Den største begivenhed finder sted i vores eget land.
Jeg tror, Afrika kommer til at sætte sit præg.
Det er vores tid til at skinne, så lad os give alt.
Vi ved godt, at europæerne har haft overtaget indtil nu.
Men når det nu er vores eget land, så lad os tage det til os.
Lad os give alt, hvad vi har.
Jeg satsede først på cykling sidste år.
Jeg havde aldrig troet, jeg skulle til verdensmesterskabet allerede.
Jeg troede måske, at jeg først ville være med om to år.
For jeg først lige er begyndt at satse målrettet.
Fra at begynde at gå op i det til pludselig at stå til VM,
er at gå fra ingenting til verdenseliten.
Det sværeste var at skulle køre i det store felt.
I Uganda er vi kun syv til ti piger. Vi er ikke ret mange.
Men i Europa var der 80 piger. Det var hårdt, men nu elsker jeg det.
Jadilla! Jadilla, grib mig.
Nu kan jeg se, hvor jeg er på vej hen.
Alle de professionelle har været igennem den samme rejse som mig.
Biniam Girmay begyndte på et lokalt hold.
Pro-hold... Nej, lokalt hold, UCI, og nu professionel kontrakt.
Imod alle odds
har eritreiske Biniam Girmay valgt at stille op til VM i Kigali,
selvom han har tvivlet på, om den brutale rute ville passe til ham.
Han bærer på sine egne ambitioner og hele kontinentets håb.
VERDENSMESTERSKABET KIGALI, RWANDA
ANKOMSTER
Jeg var lidt i tvivl i starten af sæsonen.
Det er en stor ære at være her i Rwanda.
Det er et af de lande, der virkelig brænder for sporten.
Jeg har aldrig kørt Liège-Bastogne-Liège.
Fordi det er så hårdt.
Jeg vil ikke tage derhen bare for at stille til start og udgå af løbet.
Det er ikke rart.
Det er første gang, det bliver afholdt her i Afrika.
Det betyder meget for os og de afrikanske ryttere.
Denne rute er langt sværere for afrikanske ryttere.
Så det ville være godt at give flere afrikanske ryttere chancen.
Jeg vil altid gerne opnå gode resultater og gøre mit bedste.
Men som jeg sagde, er jeg altid stolt af at trække i landsholdstrøjen
og repræsentere mit land.
Landsholdet bad mig om at være med for at hjælpe holdet,
og det ansvar tager jeg på mig.
Så jeg er her for at bakke op om mine holdkammerater.
Har de andre allerede været til pressekonferencen?
Pogi deltog i en. Remco og Kim Le Court også.
-Tror du, hun klarer sig godt? -Ja, det tror jeg, hun gør.
Men ikke når det bliver for stejlt.
Det tror jeg måske...
Mur de Kigali er svær.
Hvis de accelererer der, falder halvdelen fra.
Jeg tror, de sætter farten op.
Det ville være godt, hvis vi har en holdkammerat med i udbruddet.
Kigali! Er I klar?
Lad mig se jeres flag, Kigali!
Godmorgen, alle sammen. Velkommen til VM i landevejscykling 2025
her i Kigali i Rwanda.
Det er første gang nogensinde, dette mesterskab afholdes i Afrika.
Nu er vi i gang. Eliteløbene for kvinder og mænd på landevej.
Vi håber, at mesterskaberne vil sætte et varigt aftryk.
Det er særligt af mange grunde.
Jeg har repræsenteret Sydafrika og Afrika i...
Det her er mit 16. år som professionel.
I mange år var jeg den eneste afrikaner
på eliteniveau i europæisk kvindecykling.
Det er dejligt at se, at flere ryttere slutter sig til mig.
Ryttere som Kim Le Court har båret den gule trøje i Touren.
Udviklingen går langsomt men sikkert fremad, og det er fantastisk.
Det, der betyder mest for mig, er...
Jeg håber og drømmer om at få et godt resultat.
Men det vigtigste er, at jeg kan være stolt af mit løb
og afslutte løbet med følelsen af stolthed.
Når vi ankommer, skal du tage nogle elektrolytter, inden vi går i gang.
Inden løbet begynder.
-Det er virkelig varmt i dag. -Ja, det er det. Rigtig varmt.
Du skal have energi i kroppen. Du er klar.
Du skal tro på dig selv.
Du har allerede gjort alt, hvad du kunne...
for at blive klar.
Når du står der...
så husk alle de ofre, du har gjort.
Al den hårde træning, at være væk fra familien...
Du har lidt på cyklen.
Du er ikke... Frankrig var hårdt.
Husk alt det dér, når du står på startstregen.
Brug det som motivation til at presse dig selv videre
til at yde dit allerbedste, uanset hvordan det går.
Jeg har trænet til det her løb i et helt år.
I dag tager min mor...
Hun tager hen til klubhuset.
De kaldte alle i området sammen. "Kom og se. Kom, kom."
-Gør dem stolte. -Jeg skal prøve.
Vi har brug for det grundlæggende.
Vi er allerede langt bagefter de europæiske løb.
Det er svært for os at få cykler, for de findes i Europa.
De koster 14.000-15.000 euro stykket.
Hvilken familie har råd til det? Det er langt sværere.
Vi behøver ikke at afholde de største løb.
Vi har bare brug for bedre trænere og bedre kost.
Det ville gøre en kæmpe forskel,
hvis I gav den chance til andre afrikanske ryttere.
Det bliver benhårdt. Mere end 6.000 højdemeter skal klares.
Varmen, fugtigheden.
Mur de Kigali er utrolig krævende.
Det bliver et ekstremt krævende løb.
Giv en stor hånd til Rwanda!
Der er altid lidt nervøsitet.
Men det bliver et historisk øjeblik for Rwanda og for hele Afrika.
Mændene gør sig også klar. Nedtællingen starter.
Nogle mente, vi ikke kunne. "En afrikansk træner til programmet."
"De er ikke gode nok. Vi må have en europæer."
Det vigtigste er at bevare roen og passe på sig selv.
Og at spare på kræfterne.
De skal undgå at give fuld gas på de første stigninger.
Jeg tror, folk vil være lidt nervøse.
Her er Sydafrikas hold!
Det føles godt. Jeg har været her i et par dage nu.
Det overrasker mig. Folk råber mit navn, uanset hvor jeg går.
Eritrea!
Eritrea, kære venner!
I landet med tusind bakker,
er vejene fyldt med hundredtusindvis af mennesker.
Alt begynder at falde på plads.
En krævende rute med både varme og fugtighed.
Biniam Girmay repræsenterer sit hold, sit land og hele kontinentet.
Men det store spørgsmål er: Hvad kan han præstere på denne rute?
Det er Ashleigh Moolman Pasios sidste VM.
En sidste mulighed for at skrive sig ind i historiebøgerne.
Miria Nantume, Ugandas unge cykeltalent,
har trænet tusindvis af kilometer.
Alt kulminerer i dette øjeblik. Nu skal der cykles i Afrika.
Moolman Pasio fra Sydafrika trækker frem.
Topnavne som Biniam Girmay.
Nu bliver det hårdt for Miria Nantume.
Hun giver alt og kæmper for at holde sig på hjul.
Vi nærmer os Mur de Kigali.
Her er Bini. Jeg frygter, at denne stigning knækker ham.
Denne rute passede ikke til ham.
Ashleigh Moolman Pasio samler feltet igen.
Amanda Spratts angreb har splittet feltet bag hende.
Nu går turen til Mur de Kigali
med 15% stigning i bunden, og den er 400 meter lang.
En brostensklassiker i hjertet af Afrika.
Flot præstation og mod hos manden, der har båret et kontinents håb.
Banen er nådesløs og bliver for hård for Miria Nantume i dag.
De lukkede huller...
En stor skuffelse for sydafrikaneren.
En 29. plads, selv med det kæmpebrøl fra de afrikanske fans langs ruten.
Jeg fik så voldsomme kramper inden den næstsidste stigning.
Jeg vidste, jeg skulle med i udbruddet.
Flot klaret.
Ja, jeg nød det, men jeg kom bagud på anden omgang.
Jeg lærer af mine fejl. Næste gang gør jeg det bedre.
Jeg vil vinde løbet i Burundi i næste uge.
Jeg kan gøre det godt igen næste gang.
Det var virkelig hårdt. Jeg er helt vildt træt. Men det er meget normalt.
Mange måtte udgå på grund af den ekstremt krævende rute.
Men jeg er bare glad for at kunne køre.
Jeg fik da kørt 175 km, så det er egentlig helt fint.
Jeg er stolt af den person, jeg er i dag.
Mere end resultaterne, har jeg virkelig udviklet mig som menneske
fra en meget usikker og genert kvinde til en stærk kvinde.
Ikke kun fysisk, men også følelsesmæssigt og mentalt.
Jeg drømmer om at komme på et hold i Europa, så jeg kan fortsætte
som professionel cykelrytter.
Jeg har stadig en stor drøm. Det her er kun begyndelsen.
Mange unge afrikanske børn ser op til mig og følger i mine fodspor.
Det har motiveret mig til at fortsætte næste sæson.
Sæt dig op på en cykel. Det vil åbne nye døre for dig. Du får frihed.
Det forandrer dit liv for altid.