Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Tai Afrikos pasaulio čempionatas.
Jis paveiks visus nuo pietų iki šiaurės, nuo rytų iki vakarų.
Čempionatas šiemet vyksta Ruandoje.
Tai svarbu. Viskas gali pasisukti bet kuria kryptim.
Afrikos čempionatas -
šansas iškovoti vaivorykštės marškinėlius.
Noriu būti kitas Biniamas, toks žmogus kaip jis.
Visa Afrika dabar stebi.
Istoriją kuriantis Biniamas Girmay, Afrikos žvaigždė.
Tu kuri istoriją. Tai istorinis momentas Afrikai, Bini.
Tikslas - ne šiaip atvykti į Afriką, o surengti ją Afrikai.
Čempionatas ne tik turi būti Afrikoje, bet ir Afrikai.
Į "Mur de Kigali". Klasikinis važiavimas Afrikos širdyje.
Ramu, atsargiai. Žmonės galės mėgautis tuo.
Afrikos dviračių ateitis neateina. Ji jau čia.
Tai įrašys Afriką į žemėlapį.
DVIRATININKŲ AFRIKA PROFESIONALŲ IŠKILIMAS
KIGALIS, RUANDA
Labas rytas, Kigali. Šešta valanda.
Saulė kyla virš kalvų - šiandien ypatinga diena.
UCI paskelbs Ruandą
2025 m. Pasaulio dviračių čempionato šeimininke.
Didžiuojuosi, kad čempionatas pirmąkart vyks Afrikoje.
Didelis pasiekimas.
2025-ieji bus Afrikos dviračių metai.
2025 m. Pasaulio čempionatas vyks Ruandoje.
Visi žemynai yra rengę, išskyrus Afriką.
MASAKA, UGANDA
Taip, Afrikos kava, arbata.
Pripilk gerai vandens į butelį.
Neisi į klubą?
Eisiu. O tu maišysi košę?
Ne, šis vanduo mano dušui.
Ar tau tinka? Karštas vanduo?
Taip, kodėl gi ne?
Aš Nantume Miria iš Ugandos. Dviratininkė iš Masakos klubo.
Pradėjau minti 2020 metais.
Mama atvedė mane į sportą, nes tada buvau blogose grupėse.
Ji bijojo, kad sugesiu.
Ji sporto nemėgo, bet norėjo mane apsaugoti.
Kad leisčiau laiką ne su bloga kompanija.
Taip ir pradėjau minti.
Paklausiau, ar ji tikrai galės, juk ji mergina.
Tėvo giminė sakė, kad merginos nemina dviračių.
Bet aš, kaip mama, pamačiau kad tai jos aistra - leidau pabandyt.
Nustebau, ji net pradėjo uždirbti pinigų.
Ir šiuos pinigus mes naudojame namams.
Visi namuose pamilo sportą, net tie, kas buvo prieš.
Miria atvyko į P. Afriką, pamatėme jos talentą.
Per Masakos klubą ir Ugandos dviračių federaciją.
Čia vieta, kur dažniausiai atvykstu atsigauti.
Kai liūdna, ateinu ir klausausi gamtos.
Jaučiu gamtos ritmą. Kaip dabar.
Jaučiu. Viskas gerai.
Jokio streso.
Žiūriu į augalus, saulėlydį.
Klausausi karvių garsų. Viskas puiku.
Aš - Žanas Pjeras Van Zylas. Esu Afrikos dviračių mėgėjas.
Dirbu Pasaulio dviračių centre Šveicarijoje.
Plėtojame sportą Afrikoje.
Ovenas sakė, kad Miria talentinga - verta vietos stovykloje.
Stovykla Perle, P. Afrikoje. Tai vyko prieš Afrikos čempionatą Kenijoje.
Ji nepavargo. Buvo labai motyvuota.
Ji sugriebė šansą.
Matai sportininkus, kai jiems ateina suvokimas -
"čia mano vieta,
sekasi geriau, noriu augti". Jie kaip kempinės - sugeria žinią.
Noriu, kad žmonės pamatytų mano pasiekimus.
Jie leidžia vaikus mint ir įkvepia juos matydami mane.
Tai mane ir palaiko.
Galvodama apie tai žinau, jie turi mane matyti.
Šiemet tikslas - startuoti pasaulio čempionate.
Pietų afrikietė grįžta namo po ilgo sezono.
Mulman Pasio iš SD Works pradeda ataką.
Štai kur Mulman Pasio atsiplėšia...
Dviratininkė Ašlei Mulman Pasio iškovoja didžiausią titulą.
Ašlei Mulman Pasio ilgą laiką
buvo vienintelė Afrikos moterų dviračių lyderė.
Ji vis dar garsina vietinį dviratininkių sportą.
Mulman vėl atitrūksta, važiuoja iki galo.
Ašlei Mulman Pasio iškovoja pasaulio čemp. marškinėlius.
Aš - Ašlei Mulman Pasio.
Esu p. afrikietė, važiuoju AG Insurance Soudal World Tour komandoj.
Su draugais vaikystėje mynėme gatvėmis.
Mokykloje dviračiai man neatrodė
karjera. Neįsivaizdavau to tuo metu Pietų Afrikoje
daugiausia sportavau tradicinius sportus, tokius
kaip žolės riedulys, lengvoji atletika, tenisas.
Vėliau studijavau cheminę inžineriją.
Universitete sutikau būsimą vyrą Karlą.
Nuo pat pirmo karto būtent Karlas pamatė mano potencialą.
Jis pastebėjo, kad mano mažas ūgis ir jėga puikiai dera -
galios ir svorio santykis. Po truputį tapo aišku -
turiu talentą dviračiams. Tai kelias, kurį turiu sekti.
Po metų išvykau lenktyniauti Europoje,
be jokio atlygio - buvo 2010 metai.
Tada moterims beveik nemokėjo atlyginimų.
Galėjau tęsti tik važiuodama už vietinę komandą.
Važiavau visus metus, be pertraukų. Kai Europoje buvo sezonas baigtas,
grįždavau važiuoti už vietinę komandą, mokėjusią man.
Neįmanoma siekti gero
rezultato, jei nesi Europoje,
kur varžosi patys geriausi dviratininkai.
Buvo sunku - daug skausmo, išbandymų, ašarų.
Pirmais profesionalės metais tris kartus lūžo raktikaulis.
Nebuvo lengva - ji įveikė daugybę kliūčių. Bet ji nepasidavė.
Ašlei nori, kad jos karjera reikštų daugiau.
Ji žino - jos pergalės gali įkvėpti kitus.
Po 15 m. pasaulio čempionatuose,
šis gali būti paskutinis šansas.
Turi jausti pasitikėjimą.
Esu pasitikinti, pasirengusi fiziškai.
Trasa man tinka, aš ją žinau. Važiavau ją pati.
Žinau, kaip jaučiasi Ruanda. Ten bus Afrikos energija.
Yra daug pliusų, bet turiu saugotis, kad negrįžčiau prie
to jausmo, kai "visas svoris ant pečių",
man tai netinka.
Tai paskutinis šansas pasaulio titului,
bet vis tiek turiu važiuoti, mėgautis lenktynėmis.
Ir Afrikoje jau parodei daug kartų.
Tai ir atneša rezultatus dienos pabaigoje.
Myliu Afriką ir žmonių energiją, ji man labai artima.
Negaliu sulaukti lenktynių priešais Afrikos žiūrovus.
Bus labai šaunu.
Važiuojam ir dekim ugnį. - Taip.
Esu susijaudinusi.
Laimėti pasaulio titulą ar Olimpiadą - didžiulis iššūkis,
kai atvyksti iš šalių už Europos ribų.
Tapti pasaulio čempione buvo svajonė, kurią beveik paleidau,
bet tapau viena geriausių pasaulyje.
Tikiu, kad pasaulio čempionatas Ruandoje
bus lūžio taškas Afrikos dviračių sportui.
Tačiau tai tik pradžia, nes tai bus
renginys, parodysiantis pasauliui,
koks yra Afrikos dviračių sportas.
Bus įdomu, nes Pasaulio čempionatas Ruandoje klausia,
ar reikia daugiau varžybų Afrikoje,
ar daugiau Afrikos sportininkų Europoje?
Klausėme to daugybę kartų. Štai jis!
Ji gina vaivorykštės marškinėlius įspūdingai.
Tobula.
Favoritas Edis Merksas laimi vos pusratuku.
Merksas tampa pasaulio čempionu.
Ir jis - mūsų sporto pasaulio veidas.
Tadejus Pogačaras ir vaivorykštės marškiniai - idealu.
Aš - Davidas Lappartientas, UCI prezidentas.
UCI įkurta 1900 m. balandį.
Pasaulio plento čempionatas gimė 1921 m.
Tai labai ypatingos lenktynės. Yra marškiniai - jie tikrai unikalūs.
Mes vieninteliai turime tokius marškinius.
Vaivorykštės marškiniai - aukščiausias sporto taškas.
Tai tie marškiniai, kuriuos
visi atpažįsta ir nori vilkėti.
Tai dviratininko svajonė - užsidėti juostas.
Visi geriausi jų trokšta - tai daro čempionatą ypatingu.
Be ausinių - turi jausti lenktynes pats.
Tai pagal šalis. Vienos metų lenktynės.
Jos vyksta ratu.
Turime išrinkti vieną geriausių pasaulyje.
Pasaulio čempionatas yra ypatingas. Afrikoje dar nebuvo.
Dirbame su daug Afrikos šalių,
kad dviračiai taptų vienu populiariausių sportų žemyne.
Ir taip, mums reikia šio renginio,
kad parodytume Afrikos dviračius pasauliui,
ir jie pamatys čia esančią aistrą.
Aš Krisas Frumas - keturiskart "Tour de France" nugalėtojas.
Gimiau Kenijoje. Taigi - Rytų Afrika.
Afrikai reikia daugiau lenktynių - tokių kaip turas Ruandoj.
Tai turbūt geriausia proga
Afrikos dviratininkams varžytis su europiečiais.
Pagrindinė šalis - Ruanda, turinti svarbiausias lenktynes,
Ruandos turą ir ji rengs pasaulio čempionatą.
Aš Neli Mukazayire - sporto ministrė.
Pradėjome labai kukliai,
ir pakilome į 2.1 lygį - buvo geriau, bet ir sunkiau.
KIGALIS, RUANDA
Tai ypatinga diena mums.
Šių metų "Tour du Rwanda" bus aukštesnio lygio renginys,
nes įgauna svarbą ruošiantis 2025 m. UCI pasaulio čempionatui.
Turiu paruoštą kalbą, bet šiandien
kalbėsiu iš širdies, nes šiandien labai ypatinga diena UCI.
Po 125 metų,
balandžio 14-ąją minime UCI 125-metį šiais metais.
Gimtadieniui nusprendėme atvykti į Ruandą.
Prisimenu pirmą susitikimą su prezidentu Kagame.
Tuomet tai buvo kandidatūra
surengti 2025 m. UCI pasaulio plento čempionatą.
Prezidentas pasakė aiškiai. Jis norėjo palikti savo palikimą,
priimti renginį, nes tai dviračių šalis, ir sukurti palikimą.
Afrika verta turėti čempionatą.
Tai bus platforma,
kad Afrika taptų rimta jėga didelėms lenktynėms,
pvz., "Tour du Rwanda".
Toks turas Ruandoje
padeda bet kuriai organizacijai geriau suprasti,
ko reikės čempionatui rugsėjį.
Kigalis jau įrodė galintis rengti aukšto lygio varžybas.
Bet čempionatas turės iššūkių - tai natūralu.
Bus starto sunkumų.
Bus iššūkių, lyginant su
Šveicarija ar Australija, kur paprastai rengiami čempionatai.
Dviračių šaknys - Europoje, ypač Belgijoje, Prancūzijoje,
Italijoje, Nyderlanduose ir Ispanijoje.
Trūksta įvairovės, bet dirbame ties tuo.
Afrikos dviračiai prasidėjo kolonijų laikais.
Šalys kaip Eritrėja
yra bene aistringiausia dviratininkų tauta žemyne.
Jie buvo kolonizuoti italų.
P. Afrikos dviračiai prasidėjo anksti, nors buvo segregacija
dėl britų ir olandų kolonializmo.
Buvo ir tokių šalių kaip Marokas bei Alžyras.
Jų dviračių istorija ilga - dėl ryšio su Prancūzija.
Ten dviračiai nebuvo laikomi sportu.
Tai ne sportas, o tiesiog transportas .
Pavyzdžiui, P. Afrika - ten viskas pažengę labiau nei kitur žemyne.
Tai tikras sportas, kuriame dalyvauja daug žmonių.
Kitose Afrikos dalyse būna vos vienos ar dviejų varžybų per metus.
Tai buvo nepaprasta, jausminga kelionė.
Tada buvo tik 14 federacijų,
o šiandien jau 54. Nesuklyskime,
tai neįvyko nei pernai, nei užpernai.
Esame čia dėl tų, kurie dirbo prieš mus.
Šalis atkurta vos prieš 30 metų,
po genocido prieš tutsius.
Turėjome nueiti ilgą kelią, kad atstatytume šalį.
Ruandos dviračių istorija - labiausiai įkvepianti Afrikoje.
Ji gimė iš traumos, atkaklumo ir sporto galios.
MUSANZE, RUANDA
Aš - Džeimis Biselis,
atsikėliau į Ruandą 2013 m. spalį dirbti rinktinės mechaniku.
Ta istorija prasideda nuo Tomo Ritchie.
Jis pradėjo "coffee bike" programą.
Bet matė, kad čia jau yra dviračių kultūra.
Žmonės stumdė dviračius, vežė bulves ir morkas.
Senoliai naudojo dviratį kaip įrankį. Jis pamatė, kad čia yra potencialo.
2007 m. atvyko Džonatanas Boyer
ir pavertė projektą į "Team Rwanda".
Tuo laiku aš ir atvykau - projekto pabaigos metu.
Jie persikėlė čia, padėti jauniems atletams,
turintiems aistrą dviračiams ir svajonę.
Jie turėjo "Originalusis penketą".
Aš - Uvimana Rafiki Jean de Dieu.
Buvęs dviratininkas, dabar dirbu dviračių mechaniku ir turo gidu.
Sveiki, aš Adrienas Niyonshuti. Aš iš Ruandos,
buvęs profesionalus dviratininkas.
Iš pradžių buvo "Project Rwanda"
vėliau tapo "Team Rwanda",
o po to - "Africa Rising".
2006 m. gale sutikau Džoką Boyerį.
Mūsų treneris Džonatanas Boyer. Jis testavo daug sportininkų,
ir man buvo staigmena patekti į penketuką.
Nuo tada viskas atsivėrė,
patikėjau savimi, kad galiu tapti profesionalu.
Vis klausdavau Džoko: "ar išvyksi į JAV?".
Jis sakydavo: "Adrienai, liksiu, kol pasieksite tikslą".
Atlikome puikų darbą, iškėlėme Ruandą pasaulio žemėlapy.
Adrienas Niyonshuti - nuostabus žmogus.
Jis genocido metu neteko šešių brolių,
bet vis tiek tapo olimpiečiu ir aukščiausio lygio dviratininku.
Ruandos dviračių istorija
ir pasaulio čempionatai būtent čia ir prasidėjo.
2025 m. UCI čempionatas Kigalyje tiesioginis įdirbio rezultatas,
kurį Džokas Boyeris ir Kimberly Coatsas darė su "Team Rwanda".
Be jų darbo prieš 20 metų nebūtume čia šiandien.
Dabar yra per šimtą Afrikos
dviratininkų abiejų lyčių, skirtinguose prof. lygiuose.
Biniamas Girmay - šiandienos Afrikos dviračių ikona.
ALPĖS, ITALIJA
Girmay aplenkia Mathieu Van Der Poel - istorinis laimėjimas!
Istorijos kūrėjas, eritrėjietis, Afrikos kylanti žvaigždė,
nuostabus Biniamas Girmay pasirodymas.
Jei kalbėtume atvirai, ankstesniais laikais
juodaodžių afrikiečių, laiminčių, beveik nebuvo.
Dalyvaudavome, bet ne laimėdavome.
Dabar gi laimime "World Tour" varžybas, ir klasikines.
Didžiuojuosi tuo,
nes pirmą kartą juodaodžiai Afrikos sportininkai laimi.
Tikiuosi, kad mano pergalės įkvėps daugiau juodaodžių sportininkų.
Noriu būti pavyzdžiu kitiems, ateities dviratininkams.
Manau, Afrikos dviračių ateitis labai šviesi,
visi ją myli iš visos širdies.
Mąstau apie sėkmę, kuri atėjo,
apie tai, ką jau pasiekiau šiandien.
Tai turės didelę įtaką.
MASAKA, UGANDA
Noriu būti kitas Biniamas,
nes Afrikoje visi žiūri į tokį žmogų kaip jis.
Jis - berniukų pavyzdys. Aš noriu būti Biniamu merginoms.
Jis idealiai važiuoja šiame etape.
Tisonas pasiruošęs.
Atsiveria kelias Deflon komandai.
Girmay...
Centre laisva vieta. Madsas Pedersenas, Girmay.
B. Girmay laimi pirmą etapą "Tour de France"!
Visi eritrėjiečiai ir afrikiečiai - didžiuokimės.
Dabar esame didžiųjų varžybų dalis, laimime daug.
Dabar mūsų akimirka, mūsų metas.
Girmay laimi tris etapus ir žalius marškinėlius.
Ypač svarbu prieš pirmą Afrikos juod. žemyno čempionatą.
Dabar ne "gal bus Afrika pastebėta", o jau esame čia.
Turime unikalų čempioną.
Biniamas tęsia palikimą.
Jis kuria svajonių kelią jauniems Afrikos sportininkams,
rodydamas, kad galima laimėti marškinėlius ir stovėti ant podiumo.
Miria, čia JP. Labas. - Labas, treneri.
Turi minutę? Turiu gerų naujienų. - Taip, turiu.
Miria, po stovyklos P. Afrikoje, kokia buvai pasišventus,
tavo pasirodymas ir disciplina
Kenijos ir Afrikos čempionatuose...
Dėl to nusprendėme tave
atrinkti į 2025 m. Afrikos UCI treniruočių stovyklą.
Vyksime į Kigali ir taip pat į Bretanę, Prancūziją,
rengtis Kigali pasaulio čempionatui.
Geriausia žinia mano gyvenime!
Nežinau, tuoj pradėsiu verkti.
Nežinau, ar tai tikra, ar džiaugtis, ar verkti.
Niekad nesitikėjau. Tai kaip sapnas.
Tai išsipildžiusi svajonė. Svajonės pildosi.
Afrikos dviratininkams viršūnė - labai sunkiai įveikiama.
Vienas akivaizdžiausių - vizos riboja keliones.
Viskas priklauso nuo turimų galimybių.
Lyginant su kitais Ugandos dviratininkais,
jie dažnai susiduria su vizų sunkumais,
man pasisekė gauti vizą, nors ir vėlai,
bet bent jau galiausiai gavau. Kitiems tai trunka tris, keturis mėn.
Meldžiu, kad saugiai pasiektum tikslą.
Žmonės pradeda suprasti, ką reiškia dviračių sportas Afrikoj.
Po poros metų Afrika labai sužibės dviračiais.
Tai labai didelis žingsnis gyvenime.
Kiekvienas dviratininkas to nori - būti Prancūzijoje.
Mokysiuosi, o grįžus žinias parvešiu namo.
KATALONIJA, ISPANIJA
Didžiausias skirtumas tarp treniruočių ir varžybų Europoje
yra tai, kad čia dviračiai - kultūros dalis.
Čia daug saugiau, o moteriai tai reiškia laisvę treniruotis.
Gali pati dirbti ir praktikuoti savo profesiją.
Dviračiai pakeitė mano gyvenimą, įkvėpė pasitikėjimo.
Europa tapo tikru bilietu į laisvę.
Tai didžiulis pokytis.
Palieki šalį, žemyną, šeimą.
Niekam nebuvau žinoma, nors buvau geriausia P. Afrikoje
ir Afrikoje, bet viską turėjau susikurti pati.
Tada reikėjo drąsos ir rizikos.
Metų metus buvau Afrikos vėliavnešė
ir pavyzdys žemynui. Dabar turime Kim.
Komandos vadovas paskambino ir pasakė, paklausk Ašlei,
ar Kim verta investicijos, kad priimtume ją į komandą.
Pasakiau "taip". Kim turi lenktynininkės mąstymą.
Tikiuosi, kad mano įdirbis per metus
padėjo Kim pasiekti šią vietą ir realizuoti savo svajonę.
KIGALIS, RUANDA
Jie net neturi biudžeto bilietams.
Tai komanda, galinti važiuoti "Etoile de Besseges". Jiems trūksta pinigų.
Jie turi tokias geras komandas
su gera įranga ir dviračiais viskas įmanoma.
Skirtumas - pinigai. Dviračiai kaip F1.
Neturi pinigų - nieko nepadarysi. Dviračiai kaip Formulė 1.
Su dviračiais - tas pats.
Nesuprantame to, nes mums viskas atrodo lengva.
MUSANZE, RUANDA
Įranga man numeris vienas.
Dviračiai nėra tobuli, bet viskas daroma pakankamai neblogai.
Dviračiai brangūs. Reikia daug daugiau nei batų ir smulkmenų.
Aukščiausios klasės "Tour" dviratis kainuoja €15 000.
Įėjimo kaina didelė visiems, ne tik Afrikai. Tai brangu visiems.
Man nulūžo diskas... ne, gal perjungiklis.
Taip, tvarkoje.
Nebuvau žinojęs, būčiau atvežęs perjungiklį.
Sutvarkysim. O kol kas paklausiu, ar gali paskolint.
Jei turi - pasiskolinsim. Jei kas turi vietoje, galėsi laikinai gauti.
Pirkome papildomų rankenų. Tris rankenas.
Puiku, gerai. Šaunu.
Parašysiu Šynui. Greičiausiai miega, atsakys vėliau.
Paklausiu, ar turi ką nors. Gal gausim atsarginę po turo.
Dalys - didžiausia problema. Jų labai greit prireikia.
Net Europos komandoms sunku gauti dalių iš rėmėjų.
Mes čia kovojame lygiai su tuo pačiu.
Reikia, kad tai suprastų tie, kurie turi išgirsti.
15 metų girdžiu - "nupirkom naujų dviračių".
Taip, bet ar pirkot dalių? Jų irgi reikia.
Ruandai sunku gauti Shimano, SRAM, ratus. Tai sunkiai prieinama.
Kalbėjom su Džonatanu. Jam lūžo "105" galinis perjungiklis.
Jei pasiseks, gausim per kelis mėnesius.
Tai greitai, jei pasiseks.
Porą mėn.? Įsivaizduokit, Vokietijoje ar Prancūzijoje,
einam į parduotuvę ir nusiperka, be bėdų.
MASAKA, UGANDA
Ar važiuosi "Tour de France"? - Taip.
Ir laimėsi, tiesa? - Taip.
Ką tu kramtai?
Miria, duok man mangų.
Aš Miiro Michaelis - Masaka klubo įkūrėjas.
Masaka klubas įkurtas centrinėje Ugandoje.
Klubas pradėjo
dviratininkų ugdymą prieš šešerius metus.
Organizavome juodųjų mambų varžybas kiekvieną savaitgalį.
Vėliau supratome, kad reikia auginti jauną kartą.
Prieš šešis metus pradėjome programą, dabar turime 50 jaunų dviratininkų.
Jie pradėjo nuo nulio, o bendruomenė juos seka.
Ne tik sporte, bet tai pakeitė jų gyvenimus bendruomenėje.
Ačiū jums už viską.
Ačiū už laiką, kurį skyrėte išklausyti mano patirtis.
Noriu, kad žinotumėt,
jūs berniukai, mes merginos - mums reikia jūsų pagalbos,
jūs mus įkvepiate. Bet jei mus paliksite,
mes pasitrauksime iš sporto.
Ir gal aš tiesiog sugriūsiu.
Mano mamai jie sako, kad ji kvaila, nes suteikė man daug laisvės,
leidusi man pradėti važinėti dviračiu.
Jie sako - "tavo mama kvaila", ir aš to nekenčiu.
Daug kur dviračiai vis dar laikomi vyrų sportu.
Moterys patiria gėdą, priekabes, spaudimą.
Šeimos net gali drausti joms važiuoti dviračiu.
Todėl daugelis merginų tiesiog meta.
Kaip ir vaikinams - nėra aiškių kelių į viršų,
o merginos dar gauna mažiau prizų.
Ir turi mažiau galimybių užsidirbti sporte.
Kaip klubas, stengiamės mažinti atotrūkį.
Pateiksiu pavyzdį, mama atveda 14-metę dukrą.
Ji sako: "Noriu, kad mano dukra prisijungtų prie klubo".
Klausiu: "kodėl?"
Ji sako: "mano dukra greitesnė už bernus".
Taip Miria atėjo 14-os, dabar jai 18.
Per keturis m. matome nuostabų jos progresą.
Miria buvo pirmoji
Ugandos mergina, atstovavusi šaliai Afrikos čempionate.
Ir ji buvo ant podiumo.
Ji važiavo Ruandoje, Burundyje, Kenijoje.
Ir kasdien daro pažangą.
Jei suteiki mergaitei šansą, viskas keičiasi.
"Zwift" ir kitos treniruočių platformos tapo puikia vieta
ypač, moterims važiuoti saugioje aplinkoje.
Tai ir puiki vieta atrasti talentus.
Aišku, yra ribų - jos nepakeičia važiavimo lauke,
o aukščiausias lygis vis dar Europos trasose,
tai vis dar europocentriška.
Atvykus į Europą - kultūrinis šokas, ypač, pirmą kartą.
Ypač, jei ten turi būti ilgą laiką.
Sportininkai kovoja su namų ilgesiu, šeimos trūkumu,
ir sportu, kuris pats savaime yra labai sunkus.
Ko laukiu iš stovyklos Europoje?
Pirmiausia - labai jaudinuosi.
Pirmas kartas. Važiuosiu su profais, tikrais meistrais,
susipažinsiu su kitais, įgysiu patirties.
Paliksiu šeimą, bet važiuosiu dėl savo merginų,
jos džiaugsis, kai man pavyks.
Dabar labiausiai laukiu, rasti komandą,
priimti visą treniruotę, kurią man duos,
kad gerai pasirodyčiau pasaulio čempionate.
LA FLECHE VALONE UCI MOTERŲ PASAULIO TURAS
Likę paskutiniai šimtai metrų.
Lyderių grupė ištįsusi, kova iki galo.
Už jų Ašlei Mulman Pasio dar spaudžia.
Panašu, kad šiemet ji ant podiumo nelips.
Buvau susilaužiusi nugarą. Tiek jaunų talentų.
Pernai nepasiekiau savo tikslų.
Tai buvo labai sunkas laikotarpis.
Pernai patyriau rimtą traumą - susilaužiau nugarą.
Grįžti buvo tikras iššūkis.
Turėjau kovos dvasią ir norą, bet kelyje laukė daug kliūčių.
"Liege-Bastogne-Liege" buvo labai sunkios ir nuvylusios varžybos.
Bet kartu jos tapo istorija
ir didžiuliu pasiekimu mano komandos draugei Kim ir komandai.
Buvo puikus planas. Aš buvau jo dalis.
Staiga viskas tiesiog išslydo iš rankų.
Turėjau sustoti. Sirgau ir nebebuvo prasmės tęsti.
Jaučiausi nuvylusi komandą. Autobuse pamačiau, kad ir Kim
nebuvo priekyje, ir mane tai labai prislėgė.
Ir tada iš niekur viskas apsivertė.
Kim Le Court turi puikiai sustyguoti sprintą.
Sprintas atsidaro - 200 m. Kim Le Court per vidurį.
Kim Le Court ir Puck Pieterse.
Panašu, kad lemta Kim. Ji išsiveržia.
Kim Le Court švenčia už AG Insurance Soudal!
Pirmoji afrikietė laimi.
Man tai buvo amerikietiški kalneliai.
Metų pradžia buvo sunki - daug iššūkių.
Po traumos, "Ardennes classics" buvo mano tikslas.
Turėjau surasti vidinę pusiausvyrą
tarp nusivylimo ir susierzinimo, pykčio ant savęs
ir tarp džiaugsmo dėl Kim ir komandos.
Bėgti Kenijoje ar Etiopijoje gali iškart tapti maratonų dalimi,
bet dviračiuose taip nevyksta.
Kitame sporte įmanoma. Kelyje - ne.
Turi varžytis, mokytis važiuoti peletonu,
slėptis nuo vėjo.
Tam, deja, reikia atvykti į Europą, nes dauguma varžybų vyksta čia.
Čia mokysies, bet Afrikos dviratininkams reikia keliauti.
O kelionės daro viską sudėtingiau. Yra daug ribojimų, kliūčių.
Davidas Lappartientas,
turėjo viziją sukurti Afrikos komandą,
kuri vadinama Afrikos 2025 komanda.
Taip ir kuriamos galimybės sportininkams.
Juos veži į Bretanę, į vietines lenktynes.
Prancūzijos sistemoje gerai tai, kad yra daug įvairių lygių,
ir įrodęs save, kyli aukščiau.
Tai būtent tai, ko mums reikia.
Pagrindas labai svarbus Afrikos sportininkams.
Afrikoje slypi kitas Krisas Frumas,
kitas Girmay, kita Mulman Pasio.
Jie laukia, kol bus atrasti.
Afrikoje turime būsimą "Tour de France" laimėtoją,
bet tam reikia stiprios pagrindo sistemos.
Reik pradėti nuo 10 000 sportininkų, iš kurių 1000 turės talentą.
100 gali tapti profesionalais, o 10 - geriausi pasaulyje.
KIGALIS, RUANDA
Po 10 metų turėtų būti du, trys afrikiečiai "Tour de France",
jei tvarkingai dirbsime. Bet dabar reikia kultūrinio lūžio.
Sportininkai puikūs, tačiau jiems trūksta patirties.
Elitinis sportas tampa vis mažiau "švarus",
o Afrikai dviračiai reikalauja nuolankumo ir paramos.
Todėl ir įdomu - jaučiame, kad kuriame prasmę.
BRITANĖ, PRANCŪZIJA
Gavusi vizą tikrai nustebau.
Kaip man pavyko ją gauti? Tik per dvi savaites.
Gavau vizą tik todėl, kad padaviau paraišką laiku.
Kovo mėnesį? Vasario?
Ne, kovo. Jei būčiau vėlavusi, kitą laiką būčiau gavus tik rugpjūtį.
Galvoje viskas: "jei nevažiuosi į Prancūziją,
nebus dviračių. Mesk. Viskas.
Jei negausi vizos - mesk."
Net mama sakė: "jei nebus vizos - mesk".
Nes tik nuvykus į Prancūziją supranti, kur esi dviračiuose.
Kur aš prieš Europos merginas?
Kaip mano technika, treniruotės?
Europa - geriausia vieta dviračių sporte.
Ir sporte apskritai. Čia aukščiausias lygis.
Didžiausias iššūkis Europoje - oras.
Siauros gatvės, važiavimas dešine,
maistas, kalba...
Tai buvo mano sunkumai.
Einam į mašiną!
Svarbiausia - pozicija grupėje, pelotone.
Kai nepratęs prie 20 žmonių grupės,
o čia 50-100 dviratininkų. Visai kas kita.
Sprintas trunka 20 s, 20 s pilnas sprintas.
20 s ir 40 s poilsio. - Tu, kai žiūriu...
Nesprintuoji?
Ne, jokio sprinto ir ne 20 s.
Ką? Mes tik įsivaizduojam,
nes "Garmin" to nerodo. - Dvi dienas neturim duomenų.
Daug kovojom. - Tau reikia stipraus sprinto.
Geras sprintas. Vieta sprinte. Taip, šiandien tai panaudojau.
Kai kurios atvyko prieš dvi savaites. Aš atvykau dviem savaitėm vėliau.
Galvojau: "Vėluoju, nepasivysiu jų".
Bet dabar jaučiuosi pasitikinti savimi.
Iš pradžių buvo tikrai baisu. Nežinojau, ką čia rasiu.
Nauji žmonės, kalba, maistas, miegas, oras.
Dabar jau kalbi arabiškai.
Aš iš Ruandos, man trūksta savos kalbos.
Kaip žmonės mane priims? Juodaodę Europoje?
Kaip bus? Baisu. Labai.
Bijau visko. Labiausiai - žmonių.
Jaučiu, kaip baimė kyla. Pirmą kartą taip toli nuo namų.
Labai ilgam.
Ir tai man kėlė baimę. Bet po to patiko, pripratau.
Mano tikslas ne laimėti pasaulio čempionatą.
Nesiekiu to.
Tiesiog finišuoti čempionate.
Jei finišuoju - tikslas įvykdytas.
Ir gal...
Aš priartėsiu prie svajonės, kaip Biniamas Girmay.
Jo kelias būtent toks. Jis pradėjo UCI.
Ne, vietinę komandą, tada UCI, dabar pro ir jau laimi.
Didelė naujiena dviračių pasaulyje.
P. Afrikos žvaigždė Ašlei Mulman Pasio
gali praleisti savo paskutinį "Tour Femmes".
Nors grįžo po traumos ir 2023 m. vilkėjo žalius marškinius,
gandai sako, kad AG Insurance Soudal gali jos neimti į sudėtį.
KATALONIJA, ISPANIJA
Aš nedalyvausiu "Tour de France".
Tai man - didelis smūgis,
nes tai ne tik lenktynės,
tai mano karjeros dalis.
Rodydavau, kad palaikau komandą ir jos vertybes,
bet vis tiek mane palieka už borto?
Ruanda - mano paskutinė proga titului.
Manau, visi tie metai pasiruošimo, sunkus darbas ir iššūkiai,
sukūrė didelę ugnį manyje.
Ir turėtų nutikti labai daug, kad mane sustabdytų
nuo rezultato, kurio siekiu. Šįkart einu va-bank.
Jei reikės, padarysiu viena. Atiduosiu viską viena,
kad laimėčiau vaivorykštės marškinėlius P. Afrikai ir Afrikai.
BRITANĖ, PRANCŪZIJA UCI TRENIRUOČIŲ STOVYKLA
Darysiu viską, ko išmokau lenktynėse.
Sudėsiu viską į vieną ir panaudosiu.
Tikiuosi, važiuoti geriau, jaučiuosi stipri.
Lengvesnė, agresyvesnė.
Pirmi septyni ratai - ramiai,
stebi situaciją. Stebi kitas, jų elgesį.
Po septynių ratų šiek tiek spaudi.
Mažai spaudimo, bet pastoviai.
Ne visą laiką. Sugebėsi.
Finale - maksimaliai.
Visą laiką ramiai, ne pirma pozicija.
Neardyk vėjo, nedirbk prieš visus.
Pasiruošiam, pradedam.
UCI tikrai atliko svarbų vaidmenį.
Jie seniai mato Afriką kaip prioritetą
plėtojant dviračių sportą.
Šias iniciatyvas reikia tęsti.
Mes vis dar kovojame net dėl starto linijos.
Reikia milžiniškos vaikų ir jaunimo bazės.
Kuo ji didesnė, tuo daugiau talentų išaugs į elitą.
Pirmyn, merginos! Pirmyn!
KATALONIJA, ISPANIJA
Gerai, pakalbėkim apie tikslus.
Pasaulio čempionatas Afrikoje, Ruandoje
yra puiki proga mums
pasinaudoti chaosu ir
diskomforto zona europiečiams.
Taip, tai šansas.
Niekas tiksliai nežino, kas ten laukia.
Bus daug kintamųjų, viskas gali lemti. - Taip.
Ypač, maistas. - Taip.
Todėl reikia būti labai disciplinuotam.
Aš, užaugus P. Afrikoje, skrandis tvirtesnis. - Taip, tai tikrai.
Afrikoje jausmas visada kitoks.
Kaip jums Europoje. Europiečiai arčiau šeimos ir namų.
Arčiau to, kas daro didelį skirtumą važiavimui.
Afrikoje tu esi savo vietoje, ir tai didelis skirtumas.
Komandinis darbas čia bus įdomus. Nemanau, kad tai lengva,
nes nėra daug vietų, kur gali gerai susiorganizuoti.
Yra kelios, štai čia gana gera ilga tiesioji.
Bet tikriausiai čia bus maitinimas ir turėsi maitintis pati.
Taip. Bet jei pagalvoji, ji nėra tokia ilga,
kad jos pakaktų normaliai įsibėgėti.
Vos tik jos pradeda vytis, tu jau sukiesi,
vėl posūkį, dar vieną, supranti?
Taip, čia tikrai solo sportininkams.
Sakyčiau, ši trasa tinka būtent tam.
Neaišku, ar Biniamas Girmay startuos Kigalyje.
Kalnuota trasa jam visai netinka,
bet milijonai Afrikoje nori jį matyti starte.
Biniamo pasiekimai - tikra sensacija.
Labai sunku pakilti taip aukštai,
įveikti dar daugiau kliūčių nei kiti pelotone.
Jis vis dar turi daug metų priekyje.
Jis dar tikrai nebaigė. Dar daug pasieks.
Jis gali būti pasaulio čempionu.
Gal ne čia, nes prastai kopia į kalnus.
Bet Monrealis 2026 m.? Pažiūrėsim.
Linkiu, kad jis taptų pirmu afrikiečiu
UCI pasaulio čempionu.
Gal šiemet trasa jam netinka, bet vis tiek -
jis turi būti ten. Jis Afrika. Turi pasirodyti.
Jis turi suprasti, kad šis momentas - didesnis už jį.
UCI centro formacija priekyje -
su 24 numeriu - Miria Nantume.
Šio etapo finišas - sprintas!
Pralaimėta sprinte 21 numeriui...
Kodėl neatakavai įkalnėje? Visi pavargę.
Aš buvau pavargusi... Tris kart sakiau: Miria, važiuok!
Kai atakuoju įkalnėje, nudrimbu, grįžtu atgal.
Bet sakiau tau - važiuok, visi jau išsekę.
Taip...
Visi norėjom, kad laimėčiau.
Kaip jautiesi?
Esu truputį nusivylusi ir komanda taip pat.
Bet aš pati džiaugiuosi rezultatu, pirmąkart Europoje buvau važiavime.
Ir tai nuostabu, tikras šuolis pirmyn.
Aš net švenčiu, nes tai didelė pažanga.
Iki pasaulio čempionato gal būsiu dar stipresnė.
KIGALIS, RUANDA, 2025 M. RUGSĖJIS
Pasaulio plento čempionatas vyksta Afrikoje.
Plento čempionatas startuoja Kigalyje, Ruandoje.
Pirmą kartą Afrikos valstybė rengia plento čempionatą.
Tiek daug problemų su skrandžiu.
Tyrimai parodė: rafinuotas cukrus,
pienas, mielės, gliutenas.
Kigalyje vėl jaučiu save.
Jaučiuosi stipri, pasiruošus, net labai šviežia,
lyg mano sezonas nė nebūtų prasidėjęs.
Metai buvo labai sunkūs.
Metų pradžioje maniau,
kad krentu dėl nugaros.
Galvojau - viskas dėl to lūžio.
Lūžo T10 slankstelis pernai.
Treniruotės sekėsi, viskas ėjosi gerai.
Giro startavau su viltim, kad grįžtu į formą,
bet vėl nusivylimas. Nebuvau savimi...
Ir tai buvo labai erzinantis laikas.
Po vienos, dviejų val. visiškai tuščia, be energijos,
lyg sudeginčiau tik vakar ar ryte suvalgytą maistą.
O maistas, kurį vartoju ant dviračio, netampa kuru.
Kraujo cukraus lygis visada labai aukštas.
Tęsėm tyrimus visą dieną, net ir ne ant dviračio.
Galiausiai supratom,
kraujo tyrimai parodė, kad turiu atsparumą insulinui.
Radom gydymą, kuris gerina insulino jautrumą.
Kai tik pradėjau jį vartoti,
kraujo cukraus lygis pasikeitė iškart, akivaizdžiai.
Net jausmas pasikeitė,
mažiau nerimo - jaučiausi tarsi naujas žmogus.
Tikrai beprotiška, lyg atgimiau.
KIGALIS, RUANDA, 2025 M. RUGSĖJIS
Grįžau iš Europos į Afriką, kur vyks pasaulio čempionatas.
Labai džiaugiuosi, kad suteikta galimybė Afrikai surengti renginį.
Didžiausias sporto įvykis mūsų žemėje.
Jaučiu, kad Afrika pakils aukščiau.
Mūsų metas suspindėti. Atiduokim viską.
Europiečiai stipresni, mes tai žinom,
bet čia - mūsų žemė.
Tad priimam iššūkį ir kovojam.
Kai pradėjau rimtai treniruotis,
nemaniau, kad taip greit pateksiu į čempionatą.
Maniau, dalyvausiu gal po dviejų metų,
nes tik pradėjau rimtai susitelkti ir iškart
nuo pradžios tiesiai į pasaulio čempionatą.
Tai lyg iš pelenų į pasaulį.
Sunkiausia buvo lenktyniauti tokiame dideliame peleton,
nes Ugandoje lenktynėse būna septynios merginos,
10 merginų nėra daug, bet Europoje - 80 starto linijoj.
Buvo sunku, bet dabar man patinka.
Dabar matau.
Matau, kur einu.
Visi pro perėjo tą pačią kelią kaip aš.
Kai matai profus, nuo vietinės komandos iki pro lygio,
ne vietinė komanda, o UCI ir jau profesionalų kontraktai.
Prieš visus lūkesčius.
Biniamas Girmay nusprendė startuoti čempionate Kigalyje.
Nors buvo abejonių dėl trasos, jis vis tiek bus.
Jis veš ne tik savo ambiciją, bet ir žemyno viltis.
KIGALIS, RUANDA, 2025 M. RUGSĖJIS
Sezono pradžioje abejojau savimi.
Man tikra garbė ir malonumas būti Ruandoje, nes tai viena iš
šalių, kurios mėgsta sportą, ir yra itin aistringi šiam sportui.
"Liege-Bastogne-Liege" negaliu.
Lombardijoje taip pat per sunku,
ir nenoriu startuoti vien tam, kad pasitraukčiau.
Čia istorinis momentas. Pirmas kartas Afrikoje.
Tai labai svarbu Afrikos sportininkams.
O trasa čia -
labai sunki Afrikos sportininkams.
Gal net geriau, kad būtų daugiau šansų afrikiečiams.
Visada noriu gero rezultato. Stengiuosi padaryti viską.
Bet svarbiausia atstovauti šalį.
Džiaugiuosi dėvėdama rinktinės marškinėlius.
Rinktinė paprašė padėti ir sutikau.
100 %. Esu čia palaikyti savo komandos draugų.
Kiti jau dalyvavo spaudos konferencijose. - Pogi,
Remco. Ir Kim Le Court.
Ji gali gerai važiuoti rytoj. - Manau, gali.
Ji mėgsta trasas, kurios ne per stačios.
Gal tiktų Ferrand-Prévot stilius.
Bet "Mur de Kigali" labai sunki. Jei čia spaus, pusė peletono nukris.
Jei Pogi bus stiprus, tempas kils.
Gerai turėti bent vieną mūsų važiavime.
Kigali!
Ar girdžiu jus?
Parodykit vėliavas! Kigali!
Labas rytas ir sveiki atvykę į 2025 m. UCI čempionatą.
Čia, Kigalyje, Ruandoje.
Pirmą kartą šie čempionatai vyksta Afrikoje.
Prasideda moterų ir vyrų elito grupinės lenktynės.
Tikimės, čempionatas paliks ilgą paveldą žemyne.
Tai ypatinga daugeliu priežasčių.
Aš nešiau P. Afrikos ir Afrikos vėliavas...
Tai jau 16-ieji mano profesinės karjeros metai,
ir daugelį metų buvau vienintelė afrikietė,
lenktyniavusi elitiniame moterų dviračių sporte Europoje.
Gera matyti, kad prisijungia daugiau dviratininkių.
Tokios kaip Kim Le Court su geltonais marškiniais.
Progresas lėtas, bet tikras, ir tai nuostabu.
Man svarbiausia tai,
kad taip, turiu vilčių ir tikslų, noriu gero rezultato,
bet labiau noriu didžiuotis po lenktynių,
baigti jas didžiuojantis.
Manau, gal kai atvyksim.
Prieš startą turėk gėrimo su elektrolitais.
Prieš pat lenktynes.
Nes šiandien labai karšta. - Taip, labai karšta.
Turi palaikyti energiją, bet tu pasiruošusi.
Turi tuo patikėti.
Tu padarei viską, ką galėjai.
Kad būtum pasiruošus.
Darydama tai,
prisimeni visas aukas.
Sunkų darbą, ilgą laiką be šeimos.
Visą kentėjimą ant dviračio.
Prancūzija - labai sunki.
Starto linijoje viskas sugrįžta. Tai tampa degalais,
motyvacija judėti.
Stengtis maksimaliai, nepaisant rezultato.
Metai ruošiantis būtent šiai dienai.
Šiandien mano mama...
Ji eina į klubo salę.
Visą bendruomenę sukvietė: "Ateikit, žiūrėkit!"
Kad didžiuotųsi. - Pasistengsiu.
Pirmiausia reikia būtiniausių dalykų.
Labai atsiliekame nuo Europos lenktynių.
Net dviračius pirkti sunku, jie Europoje.
Kainuoja 14-15 000 eurų.
Čia mažai kas galėtų tiek mokėti. Per brangu.
Nebūtina turėti didžiausių varžybų ar trasų.
Reikia gerų trenerių, maisto ir dviračių.
Labai padėtų, jei tokias galimybes gautų ir kiti Afrikos dviratininkai.
Sveiki, atvykę.
Bus žiauru - daugiau nei 6000 m kopimų.
Karštis, drėgmė...
"Mur de Kigali" - neįtikėtinai sunki.
Tai bus labai sunkios lenktynės.
Ruandos komanda.
Visada yra šiek tiek streso,
bet tai bus istorinis momentas Ruandai ir Afrikai.
Kai vyrai startuos, moterims taip pat turi duoti startą.
Vyrai startuoja, nuo to laiko jie ir skaičiuos.
Kai kurie netikėjo mumis.
Afrikos treneris? Neužteks. Reikia europiečio.
Svarbiausia - išlikti ramioms, saugiai važiuoti,
taupyti energiją, stebėti ritmą.
Tikiuosi, kad jie pirmuose kalnuose nepuls visu tempu.
Jaučiu, kad visi bus šiek tiek išsigandę.
Tai - Pietų Afrikos komanda.
Esu čia jau kelias dienas.
Kur beeinu, vis nustembu. Jie šaukia mano vardą.
Eritrėja!
Eritrėja, mano draugai!
Kalvų šalyje - minios žmonių pakelėse.
Viskas susijungia - sunki, atrankinė trasa.
Su karščiu ir drėgme.
Štai jis - Biniamas Girmay, atstovaujantis žemynui.
Klausimas lieka: ką jis gali čia padaryti?
Ašlei Mulman Pasio - paskutinis jos pasaulio čempionatas.
Paskutinis šansas įrašyti savo vardą į istoriją.
Miria Nantume - jauna Ugandos dviratininkė,
Viskas susiveda į šį vienintelį momentą.
Afrikos dviračių akimirka atėjo.
Atvyksta Ašlei Mulman Pasio iš PAR.
Tokie kaip Biniamas Girmay...
Mirią Nantumę spaudžia, ji kovoja, kad išlaikytų ratą.
Artėjame prie "Mur de Kigali" - sunkaus posūkio.
Tai Bini - bijau, kad ši įkalnė jį visiškai laužo.
Ši trasa jam tiesiog netinka.
Ašlei Mulman Pasio vėl sujungia grupę.
Matome Amandos Spratt ataką - grupė skylinėja.
Ji tikrai pridarė žalos besivejančiai grupei.
"Mur de Kigali " - 15 % apačioje, 400 m ilgio siena.
Tikras grindinio klasikas Afrikos širdyje.
Kokia pastanga, ryžtas - vyras nešė viso žemyno viltį.
Ši trasa negailestinga. Per sunki man ir Miriai.
Skaudu - PAR sportininkė 29-a,
nors žiūrovai Afrikoje stūmė ją garsiai.
Prieš priešpaskutinę įkalnę mane ėmė siaubingai traukti.
Žinojau, kad turime būti tame važiavime.
Šaunuolė.
Turėjau gerą laiką. Antrame rate tikrai atsilikau.
Bet mokomės iš klaidų. Kitą kartą bus geriau.
Kitą savaitę turiu turą Burundyje - noriu jį laimėti,
kad šiek tiek atsigrąžinčiau už šį.
Labai sunku. Jaučiuosi išsekęs. Tai normalu.
Matau daug vyrų krintant. Trasa be galo sunki.
Bet džiaugiuosi galėdamas važiuoti
ir įveikti tiek.175 km, pakankamai geras rezultatas.
Didžiuojuosi labiausiai tuo, kokiu žmogumi tapau.
Tikrai užaugau kaip asmenybė.
Iš labai nedrąsios tapau stipria moterimi.
Ne tik fiziškai, bet ir emociškai bei dvasiškai.
Tikiuosi, gauti komandą Europoje ir tęsti karjerą.
Vis dar turiu didelių svajonių. Tai tik pradžia.
Už tavęs - tiek vaikų Afrikoje, kurie tave seka ir stebi.
Tai mane stumia pirmyn į kitą sezoną.
Sėsk ant dviračio. Jis atvers duris ir suteiks laisvę.
Jis pakeis tavo gyvenimą amžiams.