Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ЦЕЙ ФІЛЬМ ПЕРЕДАЄ ПОДІЇ ОДНОГО ТИЖНЯ НАВЕСНІ 1988 РОКУ
Готові?
Не бачу перекладача.
Навіщо мікрофон?
Я зазвичай жестикулюю тут.
Так, десь тут.
Але я багато рухаюся, коли емоційний.
Я краще візьму окуляри.
Гаразд.
Мабуть, обійдуся.
Усі готові?
Так! Нарешті!
Я хочу розповісти історію.
УНІВЕРСИТЕТ ҐАЛЛОДЕ ВАШИНГТОН, ОКРУГ КОЛУМБІЯ
ЄДИНИЙ УНІВЕРСИТЕТ У СВІТІ ДЛЯ ЛЮДЕЙ ІЗ ПОРУШЕННЯМ СЛУХУ
Я був у кімнаті своєї дівчини.
НЕДІЛЯ
І раптом…
почало миготіти світло…
і я відчув вібрацію.
Хтось стукав у двері…
Це означало «поквапся».
Я швидко пішов до дверей…
і спустився до входу в кампус.
Зараз ми в Університеті Ґаллоде,
де студенти протестують,
бо хочуть мати право голосу щодо майбутнього закладу.
Скоро оголосять нового президента,
і студенти хочуть, щоб президентом стала людина з порушенням слуху.
Я саме повертався з KFC.
Їв із пакета, поки їхав.
Іншою рукою я жестикулював,
але я зустрічався з дівчиною зі слухом, і вона була перелякана.
Вона така: «Водій, який не чує! Дивися на дорогу».
Я: «Розслабся».
Коли я приїхав до кампусу…
люди гримали
по капоту моєї машини.
Студенти влаштували демонстрацію і чекали весь день
за воротами Університету Ґаллоде,
поки всередині проходила зустріч наглядової ради.
Якщо студентів почують,
університет матиме першого президента з порушенням слуху
за 124 роки.
Я спускалася з пагорба і побачила сотні людей.
У повітрі відчувалася радість.
І я подумала: «Оберуть когось із порушенням слуху».
Ґаллоде — єдиний у світі університет для людей із порушенням слуху,
і жодного разу за 124 роки існування президентом не була людина, яка не чує.
У 1864 році Абрагам Лінкольн підписав закон
про заснування першого університету у світі для студентів із порушенням слуху.
ГЛУХОГО — У ПРЕЗИДЕНТИ!!
Час настав. Так.
Хтось приніс коробку.
Там були флаєри.
Хтось дав мені шматок паперу.
Я побачила аркуш…
підняла і прочитала.
Я ж казала.
Люди зі слухом.
Я озирнувся і раптом…
Сьогодні ввечері в Університеті Ґаллоде гаряче.
Наглядова рада
відкинула двох кандидатів із порушенням слуху на посаду президента університету…
на користь жінки зі слухом.
Я відмовляюся це приймати.
Серед фіналістів: двоє чоловіків із порушенням слуху,
Гарві Корсон і І. Кінг Джордан,
декан факультету мистецтв і наук Університету Ґаллоде.
Третя кандидатка — суперечлива фігура,
жінка зі слухом, Елізабет Зінсер.
Неймовірно, що вони обрали людину зі слухом, а не того, хто не чує.
ВИ ПРИЙМАЄТЕ ЦІ ДОКУМЕНТИ? ЗБЕРЕЖЕТЕ ЇХ?
ВИКИНЕТЕ? СПАЛИТЕ ЇХ? ТАК!!
Вони так лютували.
Вони були ображені.
Вони прагнули насильства.
Моя перша думка — «контроль».
Вони геть вийшли з-під контролю.
Я дивлюся відеоматеріали,
і ви дуже спокійний.
Я був значно стрункіший.
Тож я встав і сказав: «Агов, люди, сядьте».
І всі сіли.
У ПІВДЕННІЙ АФРИЦІ — АПАРТЕЇД, А ЦЕ ГЛУХЕЇД
Я також почуваюся ображеним,
коли кажуть, що люди з порушенням слуху
не компетентні!
ДЖЕРРІ
Я бачу вмотивовану людину…
яка готова боротися.
Ви такий народилися?
Для інших
я був невинним янголям, але мої батьки казали: «О, ні».
Я був малими демоном із пекла.
Уточню, то ви не янгол?
Ну, у мене є невеличкий німб,
але він трохи заплямований.
Трохи перекошений.
Мій батько був найкращим зубним техніком в околиці.
Багато людей приходило через мого батька,
але вони гадки не мали, що він не чує.
Техніки з лабораторії казали:
«Так ніяково, що з нами працює людина з порушенням слуху».
Тож його посадили у підвалі.
І там він працював щодня.
Йому не дозволяли сидіти нагорі.
Він злився?
У той час люди з порушенням слуху до такого звикли.
Вони це приймали.
Але я не прийматиму.
Ви розчаровані?
Наскільки розчаровані?
Краще.
Зі мною таке не пройде.
Світ нас не зупинить!
Ці суперечності привернули увагу
до групи людей, які звикли робити своє
без будь-якої публічності:
наглядової ради Університету Ґаллоде.
Я попросив їх, щоб хтось пояснив нам усе,
і вони сказали: «Ми зайняті».
Брехня!
Члени ради
не хотіли публічної конфронтації,
тобто ми для них ніхто.
ГЛУХОГО — У ПРЕЗИДЕНТИ!
Таке їхнє ставлення.
Ми такі: «Де рада? Де?»
Ми хочемо знати чому!
Ми вимагаємо пояснень!
Але я знаю, де наглядова рада.
СЬОГОДНІ ПН-СХ ВАШИНГТОН
Сердиті студенти рушили до готелю Mayflower,
де була запланована вечеря кількох членів наглядової ради.
Я був попереду.
Я всіх вів.
Гадаю, студенти просто обрали мене.
Я був президентом студентської ради,
але мене обрали лише кілька днів тому.
ҐРЕҐ
Ми не можемо цього дозволити! Не можемо!
Мене кинули у воду, коли я ще не вмів плавати.
Це наче ляпас.
Багато людей почало підходити до мене.
Наче це моя відповідальність.
Вони дивляться на мене як на лідера: «Веди мене. Що далі?»
Хто був головним?
Я.
ГОТЕЛЬ MAYFLOWER
Рада на третьому поверсі.
Ви знаєте, що вони роблять?
Вони сидять і їдять вишукані страви,
глузуючи зі студентів.
Не дозволимо раді піти, не поговоривши з нами.
Студенти помітили голову наглядової ради,
Джейн Бассетт Спілмен.
Ця жінка.
Тут стільки злості, і ми досі не розуміємо,
мені здається, ми мали б обрати президента з порушенням слуху.
Вона була втіленням снобства і багатства.
В адміральському вбранні.
Ви представляєте спільноту людей з порушенням слуху.
Там був хаос.
Усі жестикулювали одночасно.
Натовп слід було контролювати.
Поліція округу Колумбія готова вас заарештувати.
Це ваше рішення.
Тож я вирішила взяти слово.
Поліція вважає, що натовп надто близько.
БРИДЖЕТТА
Дайте нам простір.
Я нічого не чую.
Зовсім нічого не чую…
але тут я відчуваю ритм.
Я знаю, як слідувати ритму.
Можна рухатися в такт музиці, бо ти її відчуваєш.
У школі я була чирлідеркою.
У нас був танець Пакмена.
У нашій спільноті є жарт.
Ти сідаєш у машину і вмикаєш радіо,
і ти такий: «Так, музика…»
А це новини.
Рух і ритм…
це все.
Геть Спілмен!
Я зрозуміла, що нам потрібен ритм,
щоб усі були на одній хвилі.
Геть Спілмен!
Ви досягли успіху.
Рада тепер вас послухає.
Спілмен погодилася поговорити зі студентами.
Поліція сказала, що буде поруч і захищатиме її.
Я прийшла сказати, мене звати Джейн Бассетт Спілмен.
Я голова наглядової ради Ґаллоде.
Перепрошую, Джейн.
Пробачте, ми не задоволені
нещодавно прийнятим рішенням.
ТІМ
Тепер ви повинні їм пояснити…
Коли я зустрівся зі Спілмен, я був сердитий.
У нас були кандидати з порушенням слуху. Ми були до цього готові.
Це були хороші кандидати.
Два до одного.
Двоє кандидатів із порушенням слуху на одного зі слухом.
І я вважаю, що ви двоє винні їм пояснення.
Тіме, ви хочете,
щоб я пішла туди і поговорила із цими людьми.
Вона була дуже ввічлива.
Ви хотіли, щоб я поговорила зі студентами.
Як стереотипна леді з Англії.
Наче…
це чайна вечірка.
Дозвольте мені дещо зробити. Хвилинку поспілкуємося,
а тоді побачимо, чи зможемо про це говорити, гаразд?
Гадаю, зараз саме час
усім вам повернутися в Ґаллоде
і відпочити…
Дурня!
Заспокойтеся.
У мене є питання.
Ви знаєте жестову мову?
Ні, не знаю…
Вона взагалі не розуміла
людей із порушенням слуху.
Нічого.
Усе гаразд.
Джейн, якщо дозволите…
І я спитав: «Чому?
Чому ви призначили Зінсер?»
І вона сказала:
«Люди з порушенням слуху не готові функціонувати
у світі людей зі слухом».
Що?
Вона справді це сказала?
Вона це сказала?
І перекладачка сказала: «Ви правильно почули».
Ми хотіли кричати.
А як кричати…
нашою мовою?
Може, їхній світ і тихий, але їхня злість сьогодні
дуже голосна.
Я така сердита, що мене аж нудить.
З нами докторка Зінсер з її дому в Ґрінсборо.
Я хочу, щоб вони знали, що для мене честь
бути президенткою такого чудового університету.
Ми чекали 124 роки.
Чому? Людина зі слухом? Чому?
Я почав палати всередині.
Як бачите, позаду мене
кілька сотень студентів з Ґаллоде почали збиратися
в спортзалі кампусу.
Тому я не думаю, що можна розглядати
одну характеристику людини,
з порушенням слуху чи зі слухом,
як достатню кваліфікацію на посаду.
Ми зібралися групою,
у малому колі, обговорювали, що робити далі.
Щось треба робити,
але що?
Влаштуємо завтра мітинг?
Варто це робити? Ні, не варто.
І що ви зробили?
Ми розсердимо багатьох людей.
Куди?
На Флорида-стріт.
Річ не лише в тому, щоб президент був людиною, яка не чує.
Це дещо більше.
Люди зі слухом завжди нас ігнорують.
Студенти стверджують, що наглядова рада
упереджено ставиться до людей із порушенням слуху.
Уперед!
Настав час діяти.
Ліндо, запитання до вас:
у студентів є хоч якийсь шанс
скасувати рішення?
Президентка ради Спілмен заявила,
що рішення остаточне. Вони не змінять своєї думки.
Багаття запалало.
Зараз або ніколи. Ми хочемо зараз.
Ми вимагаємо глухого президента.
Мені подзвонив дідусь
по телетайпу.
Це пристрій, через який ми дзвонимо.
ПРИВІТ ДІДУ, GA
GA означає «уперед,
твоя черга друкувати».
Але він друкує повільно.
МИ БАЧИЛИ НОВИНИ
Мій дідусь сказав…
ПОВАЖАЙ СТАРШИХ
О боже.
Він цього не сказав, але я знав, про що він думає.
Просто прийми це.
Не висовуйся.
Мої батьки розлучилися, коли мені було шість.
Моїм батьком насправді був мій дідусь.
У 1930-х він вчився в Колумбійському університеті.
Там не було перекладача.
Він мусив читати по губах,
але він отримав три різні ступені.
Тож він покладав на мене дуже високі сподівання.
Якщо ми жестикулювали на людях, він цього не схвалював.
Він завжди казав:
«Жестикулюй у межах 45 см. Не більше».
І я такий: «Добре, я повільно
і поступово жестикулюватиму в ширших межах».
Це було дуже ризиковано.
Він казав: «Важливо, щоб ти пристосувався до світу людей зі слухом».
Я думав: «Чому?
Я не повинен пристосовуватися до світу людей зі слухом.
У мене свій світ».
ПОНЕДІЛОК
В епоху, яка іноді визначається агресивними,
галасливими демонстраціями…
ПОСИГНАЛЬ ЗА ГЛУХОГО ПРЕЗИДЕНТА
…їхній протест, як і їхній світ,
проводився у моторошній тиші.
НАСТАВ ЧАС
Студенти Університету Ґаллоде для людей із порушенням слуху
стверджують, що адміністрація не хоче їх слухати.
Тож студенти
закрили університет.
Ми зачинили всі ворота.
Студенти використали автобуси…
щоб заблокувати входи в кампус.
Хто ви? Ви з охорони?
Ви тут працюєте? Ви працівниця?
Це майже як військо, повне розгортання.
Ми встановили базу.
Студенти готові й далі блокувати вхід?
Саме так.
Ми все зробимо, щоб мати глухого президента.
Ми були законом на цій території.
Студентів розсердила
голова наглядової ради, Джейн Бассетт Спілмен…
Я КРАЩЕ РОЗУМІЮ ЖЕСТОВУ МОВУ, НІЖ СПІЛМЕН!
…що захистила вибір президентки, яка не знає жестової мови, словами:
«Люди з порушенням слуху не готові функціонувати
у світі людей зі слухом».
Це помилкове твердження…
«Люди з порушенням слуху не можуть функціонувати у світі людей зі слухом»,
це неправда.
- Ви цього не казали? - Я цього не казала.
Мене неправильно переклали.
Що ви сказали?
Я працювала через перекладача.
І обставини були… унікальні,
над головами літали гелікоптери,
і за вікном були тисячі студентів,
які кричали.
Це був хаос.
Я сказала…
я не можу сказати, що я сказала, бо не пригадую.
- У вас є дім у Бассетті, Вірджинія. - Три.
У вас є три будинки, куди втекти,
куди сховатися від усього цього.
Так.
Ви хотіли втекти звідти?
Жодного разу.
Я з тих, хто вірить…
що ти визначаєш свій правильний напрям думок…
і хай там що, ти дотримуєшся цього напрямку.
МИ НЕ ЗДАМОСЯ… ПОКИ НЕ БУДЕ ГЛУХОГО ПРЕЗИДЕНТА
Ми вимагаємо глухого президента!
Рада залюбки зустрінеться з вами
за однієї умови:
ви відчините кампус.
Ні!
Спершу президент, який не чує, тоді відчинимо кампус.
Рада каже, що не зустрінеться з вами,
поки ви не відчините кампус.
Так, саме так вони сказали.
Можна закінчити?
Ні.
Тоді розмови не буде. Бувайте.
Якщо ви не хочете переговорів…
І що ви сказали?
Вони просять лише відчинити кампус
на час зустрічі.
Студенти відхилили пропозицію ради зустрітися
за умови відчинити Ґаллоде.
Багато будівель були порожні.
На одній із дошок в аудиторії був напис:
«Сьогодні лекцій не буде».
І всіх, хто прийшов, називали зрадниками.
Але в понеділок
багато студентів опиралося.
Вони не хотіли потрапити в халепу.
Вони боялися, що це вплине на їхні оцінки.
А деякі студенти не вірили, що людина з порушенням слуху чогось досягне.
Я пояснював їм: «Ми повинні їх переконати».
А вони казали: «Навряд чи ми матимемо глухого президента.
Ми не зможемо».
У мене теж виникала така думка.
Я дуже хвилювався.
Я цього не показував, але в душі хвилювався.
Ви боялися?
Ні.
Хто відповідає за ключі?
Якщо є речник студентів,
вони його вислухають.
Хто… Хто речник?
І тоді ми вирішили, що повинні
обрати лідера.
Гаразд. Тепер час нам обрати глухого президента…
Опишіть Тіма.
Дуже підприємливий, енергійний.
Ми хочемо усунути Спілмен із посади голови ради.
Там були лише чоловіки.
І я змушувала себе приєднатися, бо мусила.
Може, у Спілмен є фінанси…
Як би ви описали Бриджетту?
…але вона не співчуває людям із порушенням слуху.
Сильна.
Лібералка серед жінок.
Бриджетта завжди додавала «жіночі проблеми».
Джеррі та інші в аудиторії казали:
«Бриджетта завжди виступає за права жінок».
Я підтримую жінок, я феміністка.
Хтось сказав: «Якщо буде один рятувальний човен для людей із порушенням слуху
або один для жінок,
куди ти застрибнеш?»
Я підтримую жінку-президента,
але на першому місці — люди з порушенням слуху.
Опишіть Джеррі.
Настав час. Досить нас гнобити!
Він був дуже емоційний. Легко дратувався.
Бив кулаком об стіну,
замість шукати ключ, щоб відчинити двері.
Ґреґ, з іншого боку…
повна протилежність.
Він був більш раціональний.
Яка людина Ґреґ?
Ви справді хочете про це говорити?
Так.
Ґреґ дуже тихий.
Він скуто жестикулює.
Він зовсім не показує емоцій.
Він не такий відвертий, як я.
Моя енергія передається від моїх рук іншим людям.
Я можу завести натовп.
І ми всі погодилися,
що лідером буде Ґреґ Глайбок.
Ми всі були згодні. Без запитань.
Я відчував, що він не та людина.
Ґреґ Глайбок — звичайний студент-інженер,
в Університеті Ґаллоде.
Він отримав пов'язку, яка символізувала їхню справу.
Він лідер їхнього руху.
…жити із цим, поки не отримаємо…
поки не досягнемо успіху.
Мені здавалося, що пов'язку дали людині, яка не знала різниці
між діркою в підлозі і діркою в дупі.
Але ми знали, що програємо без плану.
Не я приймаю рішення,
я лише контролюю збори і все.
Тобто я вирішуватиму, хто говоритиме.
Ми зустрілися з викладачами, працівниками, студентами,
які роками намагалися отримати глухого президента.
Вони прийшли дати пораду.
Що далі?
Що ви плануєте робити?
І ми висловили вимоги. Чотири.
Перша… Глухий президент.
Ми нічого не робитимемо, поки не буде глухого президента.
Друга… Спілмен іде з посади голови ради.
Третя… 51 відсоток ради мають бути люди з порушенням слуху.
І вони наполягли додати четверту вимогу:
жодних розправ.
Щоб студенти почувалися безпечніше.
Ми продовжуватимемо тиснути,
поки вимоги не буде виконано.
Цього хочуть студенти, так?
Але найважливіше — нас не можна розділити.
Ми мусимо бути разом, триматися разом, бути сильними.
Відчиніть ці ворота. Проблем не буде.
Просто відчиніть ворота. Ми хочемо відчинити ворота.
Навіщо?
Але тоді вони спробували знайти інший шлях у кампус.
Вони таємно врізали паркан…
і увійшли.
Припускаю, вони такі: «О, ми всередині».
А потім зрозуміли,
що ми й кабінети позачиняли.
Припиніть це.
Ні. Знімайте.
Я намагаюся спілкуватися. Ми можемо хвилинку поговорити?
Але тоді нам сказали,
що Спілмен і рада
хочуть із нами поговорити.
Програм обміну повідомленнями нема.
Як зібрати всіх студентів разом…
Ми ввімкнули всі пожежні сигналізації.
І всі зрозуміли,
що треба йти надвір.
Пригадую, що визирнув у вікно
і побачив море людей.
Сотні, на полі,
чекали на Спілмен.
У ту мить, що для вас означав Ґаллоде?
Це дуже цікаво.
Я хотів плакати.
Подумайте.
Я тут чужий.
Ви всі чуєте.
Але коли я прийшов у Ґаллоде…
це дім. Це мій світ.
Коли я вступив у Ґаллоде,
це була мекка.
У Ґаллоде вступають студенти з різних прошарків суспільства,
і вони знаходять одне одного.
Міжнародні студенти приїздять сюди з усього світу.
Бо таке місце єдине у світі.
Де люди з порушенням слуху можуть бути собою.
Коли я туди потрапив, я дуже розчулився.
Це наче переїзд в іншу країну,
і всі розмовляють різними мовами.
Як описати відчуття комфорту,
безпеки,
наче ти в сім'ї?
Світочем спільноти людей із порушенням слуху…
є Ґаллоде.
СПІЛМЕН МАЄ ПІТИ!
Тож ми не могли прийняти лідера,
який не розумів нашого світу.
Ми чекали, що Спілмен зайде в кімнату…
щоб побачити, що вона скаже.
Коли вона скаже першу фразу, ви слухаєте.
Якщо вона не змінить свого рішення,
ми йдемо геть.
Добрий день усім.
Учора наглядова рада Ґаллоде
обрала нового президента.
На думку більшості наглядової ради
докторка Елізабет Зінсер відповідає необхідним критеріям,
за винятком,
і я визнаю, що це вагомий виняток,
але за винятком
розуміння і широкого знання проблематики порушення слуху,
вона відповідає критеріям.
Проте…
ця жінка прагне бути частиною цього інституту.
Вона прагне служити вам
як добра, успішна президентка.
Як би ви описали дії Спілмен?
Ця рука — аутсайдер.
А ця — влада.
Вона прагне працювати з вами
і стати сильним захисником людей із порушенням слуху повсюди.
У мене щойно була зустріч із радою.
Вони відмовилися виконати наші вимоги.
Люди зі слухом думають, що вони кращі.
У нас є для цього слово:
аудист.
Іноді вони гадки не мають, що вони аудисти,
а іноді мають.
І тоді хтось ввімкнув пожежну сигналізацію.
Дуже важко говорити при такому шумі.
124 роки.
Досить!
Час настав.
Ніякої брехні.
За глухого президента
ОБ'ЄДНУЙТЕСЬ ДЛЯ ЗАГАЛЬНОЇ РІВНОСТІ
Не для мене. Для мене не голосно.
Якби вона знала жестову мову, у неї б не було проблем.
Тиха ніч
Свята ніч
Ясність б'є
Від зірниць…
Я виріс у середовищі людей із порушенням слуху.
У безбар'єрному середовищі.
Дитинонька пресвята…
Увесь цей час на телебаченні не було субтитрів.
Тож найкращі миті мого життя —
коли ми сідали довкола столу на кухні і спілкувалися жестовою мовою.
Годинами.
Ми стукали по столу.
Розливали напої,
бо коли ти жестикулюєш, ти перекидаєш ємності
і проливаєш їхній вміст.
У дитинстві батьки помітили,
що я трішки чув.
Тож я спробував слухові апарати,
які допомогли мені говорити трохи краще.
Я міг розмовляти по телефону, але дзвонив лише дідусеві.
І хтось сказав: «Алло?»
«Алло?» — «О, я зрозумів».
«Як справи?» — «Добре».
«Як минув день? Як погода?»
Я почувався: «Овва!
Це ж досягнення, так? Я це можу».
І мій тато сказав: «Ти підеш у громадську школу».
Він думав, що школа для дітей із порушенням слуху була гіршою.
Він вивчився на інженера без перекладача.
Він сам усе читав.
Він думав: «Байдуже, що ти не чуєш».
Він казав: «Пробуй говорити…
пробуй читати по губах…
доклади зусиль».
У класі вчителька говорила.
Я вдавано кивав, щоб показати, що я розумію, про що мова.
Я вловлював кілька слів.
Ракета.
Але коли вчителька поверталася,
дивилася на дошку і говорила,
я не знав, що відбувається.
Тож мені сказали пересісти наперед.
Діти казали…
«У тебе зламані вуха».
І мені було дуже сумно.
Це був світ людей зі слухом…
і я не був одним із них.
О другій годині в обід
поповзли чутки, що в кампус приїде президентка Зінсер.
ВІВТОРОК
День третій…
Зінсер каже, що прийде в кампус.
Як ви відреагували?
Сотні студентів зібралися біля головних воріт із вітаннями.
ЗІНСЕР, ДОДОМУ!
Що ви відповісте студентам,
які кажуть, що не будуть вас поважати,
бо ви не одна з них?
Я вірю, що коли ми познайомимося,
у нас будуть теплі стосунки
і дуже продуктивні.
ОСВІТЯНКУ ЗІ СЛУХОМ ОБРАЛИ ПРЕЗИДЕНТКОЮ ҐАЛЛОДЕ
Освіта Елізабет Зінсер включає диплом бакалавра
і спеціаліста з медсестринства.
Але жодного досвіду з людьми з порушенням слуху.
ХТО ТАКА ЗІНСЕР? НЯНЬКА!
Докторко Зінсер, щоб я розумів,
ви медсестра за освітою і докторка філософії.
Для нас вона не компетентна.
Інакше ти б мала розуміти нашу культуру і бути людиною із порушеннями слуху.
Її не запрошували. Їй не раді в цьому університеті.
Це не її університет.
Поліція хоче відчинити ці ворота.
Тепер треба бути обережнішими.
Як вона планує потрапити в кампус?
Тут може проїхати таксі?
Ми маємо бачити, хто в таксі,
бо ми не хочемо, щоб увійшли Джейн Бассетт Спілмен і Зінсер.
Дійшло і до такого: студенти обшукують патрульні машини,
щоб перевірити, чи новопризначена президентка не прошмигне в кампус.
Стійте.
Відчиніть багажник.
«Зінсер немає. Добре. Можете заїжджати в кампус».
Вони не гралися в гру «Знайшов — бери собі».
Радше — «Знайшов — жени геть!»
Ми були як таємна військова база,
наче військові з дзеркалами обшукували під машинами.
Лише кільком автомобілям дозволили в'їзд через барикади.
Стійте.
«Зінсер немає».
Увесь день по кампусу ширилися чутки.
Зінсер мали привезти на гелікоптері
і висадити десь у кампусі.
І я змусив студентів пильнувати гелікоптер.
Якби вони побачили, що він приземляється, вони мали лягти на землю.
Ми не дамо Зінсер увійти — і крапка,
поки не побачимо президента з порушенням слуху.
Ми радо запросимо цю людину увійти.
Це точно, але більше нікого.
Кінг Джордан, декан факультету мистецтв і наук у Ґаллоде
і один із кандидатів, яким відмовили в посаді президента,
приєднався до протестантів для підтримки.
Я подавався на посаду президента.
ДОКТОР КІНГ ДЖОРДАН ЧЛЕН НАГЛЯДОВОЇ РАДИ
Я не чую. Я думаю, це зрозуміло,
що я б хотів бачити в Університеті Ґаллоде глухого президента.
Коли ви прийшли в кампус,
тільки чесно,
ви вірили, що студенти досягнуть успіху?
Ні.
Гаразд.
Вітаю, я І. Кінг Джордан.
Я думаю, багато хто з нас не вірив, що студенти можуть досягти успіху.
Я дуже задоволений роботою
за останні вісім місяців. Але готовий…
Яким був І. Кінг Джордан?
Він здавався дуже приємним, ввічливим.
Усмішка і тепло.
Я завжди намагаюся бути послідовним.
Не зациклюйтеся на «порушенні».
Усі, хто слухали його лекції, казали,
що він чудовий професор.
Тож слід використати формулу
для простих від'ємних чисел Z Y…
- Y. - Просте Y, добре.
Він не чув…
але не належав до спільноти людей із порушенням слуху.
Зараз я нічого не чую.
Нічого. Жодного звуку.
Якби тут був реактивний літак, я б не почув.
- Нічого. - Нуль.
Нуль, нуль.
Усе життя я був людиною зі слухом,
але купив мотоцикл.
І одного вечора, коли я їхав додому,
я врізався в машину.
Коли я отямився, звуків не було.
Мені сказали вступити в Ґаллоде, що це мені допоможе.
У перший день я намагався спілкуватися жестовою мовою,
і дехто з мене насміхався.
На першій лекції я сидів і слухав професора…
а він навіть губами не ворушив.
Він просто…
Боже мій, як я це зроблю?
Я був там чужий.
Ми велика сім'я. Потужна сім'я. І я хочу…
Студенти дуже підтримували мене як президента.
Але є люди в спільноті людей із порушенням слуху,
які кажуть, що я не зовсім свій.
Якщо хочете працювати зі мною,
ми можемо довести світові, що люди з порушенням слуху можуть усе.
Дякую.
А є люди серед людей зі слухом,
які не розуміють, що для мене означає не чути.
Тож я однією ногою в кожному зі світів.
Я… балансую.
ВИМАГАЄМО СПРАВЕДЛИВОСТІ
НІЗАЩО МИ НЕ ХОЧЕМО ПРЕЗИДЕНТА ЗІ СЛУХОМ
Сьогодні я спробую
встановити зв'язок зі студентами
і попросити їх дати мені можливість
взаємодіяти з ними на особистому рівні.
У вівторок в обід мене попросив
мій прямий керівник
допомогти Зінсер зустрітися з лідерами студентів.
Тож я пішов до студентів
і сказав їм про телефонний дзвінок.
Вони попросили зустрітися з нами в кампусі, і ми сказали: «Ні».
І вони сказали: «Чого ж ви хочете?»
Я сказав: «Зустрінемося на нейтральній території».
Позаду мене студентам кажуть,
що буде зустріч між їхніми лідерами
і докторкою Зінсер.
Студенти кричали: «Будьте сильні. Будьте вперті. Боріться!»
Уявіть типовий дешевий мотель.
Прийшла Зінсер.
Вона була в костюмі. Образ успішної жінки.
Дуже владна. Дуже енергійна.
Вона хотіла показати силу.
«Я головна».
Але потім вона почала говорити.
І вона казала: «Я зроблю для вас багато хорошого.
Не хвилюйтеся.
Я хочу допомогти».
У неї медична освіта,
і її бачення
порушення слуху…
це щось, що треба виправити.
І знову те саме…
з року в рік.
«Я мушу вам допомогти.
Я мушу зробити це для вас».
«Полагодьмо ваші зламані вуха».
Є така філософія…
що люди, які не чують, можуть говорити.
ТЕЛЕФОН ВИНАЙШЛИ 2 ЧЕРВНЯ 1875 Р.
Це все почалося з Александера Ґрема Белла.
Я думав, він американський герой.
Якщо знати його інший бік,
ваша думка може змінитися.
Його дружина була глуха. Його мама теж була глуха.
І його найбільше хвилювало, як їх сприймало суспільство.
Він вважав, що їх треба виправити.
Тож він намагався запровадити зміни в освіті людей із порушенням слуху.
Світ — тихе місце.
ШКОЛА ВОКАЛЬНОЇ ФІЗІОЛОГІЇ
Нема такого поняття, як звук.
Вони не знають, що таке слово.
Без слів не буває думок,
лише відчуття, які нема чим поєднати.
Коли я вчився в школі,
щодня вимагали говорити промову.
На уроці мене змушували
говорити.
У нього буде 3 000 годин індивідуальних уроків мовлення,
він вивчатиме, як вимовляти слова, яких він не чує.
Я мусив класти руку на ніс учителя.
Він вчиться відчувати дихання
при різних звуках, використовуючи дзеркало, щоб розпізнавати рух губ.
Непогано. Вужче.
Я була дитиною з плаката «Місяць терапії мовлення».
БРИДЖЕТТА НЕ ЧУЄ… АЛЕ ВОНА ВЧИТЬСЯ
Вони рекламували:
«Ось дівчинка, яка навчиться говорити і чути».
Різними пристроями, розробленими Bell Telephone Labs,
у дітей перевіряють точний рівень
втрати слуху.
З ними працюють компетентні вчителі.
Я одягала навушники з передавачем,
який носила на грудях.
Мікрофон від вчителя
до слухових апаратів дітей
підсилював звук, який вони чули.
Нам забороняли використовувати жестову мову,
але коли вчитель відвертався, ми жестикулювали потай,
поки вчитель не обернеться.
Якщо помістити дитину в середовище жестової мови,
вона навчиться жестикулювати.
Якщо помістити дитину в середовище людей зі слухом, вона говоритиме.
І це не погано.
Якщо ти використовував жестову мову, тебе били по руках лінійкою.
Я зміг зрозуміти звук «ч».
Вчителі були в захваті.
«Ти можеш промовити звук "ч"».
Тоді вчитель зупиняв урок
і кликав інших вчителів з інших класів
вийти в коридор,
і вони такі: «Ану повтори. Скажеш звук "ч" ще раз?»
І всі такі: «Ого!»
Я собою пишався.
ВІЧНА ПАМ'ЯТЬ СКРУДЖУ
А потім у п'ятому класі я грав у виставі
«Різдвяна пісня в прозі».
І там не було жестів.
Було лише мовлення…
і прийшли люди зі слухом,
і вони нам плескали,
наче ми зробили щось неймовірне.
Було приємно.
І в кінці п'єси
ми такі: «Ви щось зрозуміли?»
І люди зі слухом казали…
«Ми нічого не зрозуміли».
Вони змушували нас бути і думати, як люди зі слухом.
ЗрОби РізДВяну ЛистІвкУ.
Зупинися.
ЗрОби…
Вчителі сказали моїм батькам:
«Ваша донька не прогресує».
Це майже як: «Ти не чуєш і не говориш?
Ти дурна».
КрІстІн Лила вОду…
Добре, але ти пропустила частину.
Жестова мова — це окрема мова.
Жестова мова для мене важлива.
Це те, ким ми є.
Людей, які не чують, сприймають як щось погане.
Як дефект,
помилку.
Як із вадами слуху.
Ми не з вадами.
Зінсер сказала:
«Я знайду вчителя, щоб вивчити жестову мову,
я навчуся.
Я зможу спілкуватися з вами за кілька місяців».
Ви не розумієте.
Щоб вивчити жестову мову, потрібні роки.
Ти мусиш жити, спати, їсти і дихати з глухими людьми,
щоб зрозуміти розчарування і тиск.
На все, що вона казала, вони відповідали: «Ні.
Неприйнятно, неможливо.
Ви не можете бути президенткою Ґаллоде».
Я був вражений.
І ми пішли.
Її спроби зазнали невдачі.
Ми повернулися в кампус.
І в ту мить
було таке глибоке відчуття зв'язку.
Здавалося, що ми можемо більше.
Ми почали вірити в себе.
Наче ми виграємо.
Лідери команд, це наші лідери команд.
Ми бачили надію.
Кажуть, докторка Зінсер уже їде…
в пресклуб.
Вона скоро прибуде,
але ми більше не хотіли відкладати,
і пані Спілмен присутня, тож ми могли почати.
Зінсер була на передньому сидінні, я сидів позаду.
Я бачив, як вона тримала телефон і говорила.
І в мене не було перекладача.
Добрий день, пані та панове.
Мета цього зібрання —
заява наглядової ради
Університету Ґаллоде.
І я кажу: «Можете висадити мене біля Ґаллоде».
А вона каже: «Ні.
Ми їдемо в Національний пресклуб».
Я був у замкненій машині.
Разом ми єдині.
Вітаю, пані Зінсер.
На моє здивування мій керівник
ухопив мене і каже: «Ти мусиш піти туди
і підтримати раду».
А зараз я хочу представити вам…
доктора Кінга Джордана.
Кінгу, може, ви скажете два слова
цим людям?
Я хочу, щоб ви знали, що я робитиму те, що в найкращих інтересах
Університету Ґаллоде.
Тож мій обов'язок як декана —
забезпечити їй усю можливу підтримку.
Ви просите студентів зупинити протест?
Це… Мені було дуже важко,
мушу вам сказати.
Я не хотів перебувати в центрі уваги.
Мені було дуже важко.
Не забувайте, я був деканом, тож мене могли звільнити.
Ви гадаєте, що настав час зупинити протест?
Так, я так вважаю.
Гадаю, настав час до значущого діалогу
з новим сьомим президентом Ґаллоде.
Дякую.
Я був у стані шоку.
Ми намагалися багато для нього зробити,
і в цю мить ти таке мелеш
і стаєш на інший бік?
Мені було дуже важко,
мушу вам сказати.
Ти слабкий, дуже слабкий!
Ми тебе тут підтримуємо.
Мій обов'язок як декана — забезпечити їй усіляку підтримку
в усіх починаннях.
Я почувалася зрадженою.
Я подумав:
«Він насправді не з нашої спільноти».
Цінності, які йому привили, —
це цінності світу людей зі слухом, і це в ньому застрягло.
Якби він народився з порушенням слуху, він не був би зрадником.
Я був лише кандидатом на посаду,
і оскільки я декан,
до мене було більше уваги, ніж варто було.
У кампусі студентам повідомили
про те, що було сказано на пресконференції.
Ми почувалися жахливо.
Я очікую, що студенти допоможуть мені більше дізнатися
про порушення слуху і жестову мову, яку я починаю опановувати.
Вони завжди перемагають.
Це ще більше посилило гнів студентів.
На цю мить ситуація трохи вийшла з-під контролю,
як вам відомо.
У кампусі панує хаос.
ДОКТОРКА ЕЛІЗАБЕТ ЗІНСЕР
ДЖЕЙН Б
Якщо ситуація погіршиться,
я буду змушена вжити заходів, щоб відновити порядок.
Основні новини на сьогодні — члени наглядової ради
весь день планували,
як повертатимуть контроль над Університетом Ґаллоде.
Ми казали: «Ніякого насильства, ніякої шкоди.
Ніякого насильства. Ніякої шкоди».
Очевидно, доведеться заарештувати кількох людей.
МИ НЕ ЗДАМОСЯ!!!
Існував такий стереотип:
«Якщо вони не говорять — вони дурні».
Чи хочемо ми додавати зараз насильство?
Відійдіть від узбіччя, пане.
Там були ЗМІ з камерами.
Якщо ми вчинятимемо безлад, ми втратимо підтримку.
Нам потрібна зовнішня підтримка, особливо ЗМІ.
На нас скеровано багато камер.
Погрози, залякування, демонстрації, безлад…
Я лише хочу знати, що саме станеться,
перш ніж ви щось зробите.
Це редакційна стаття. «Студенти, схоже, не розуміють
шкоди, якої цей прояв активізму може завдати
репутації закладу».
Офіцер поліції вдарив студента по обличчю.
Той, хто це написав…
пішли ви.
Американські платники податків
оплачують 75 відсотків вартості навчання.
А якщо Конгрес скаже: «Ми скоротимо федеральне фінансування,
якщо ви не повернетеся в аудиторії»?
А якщо все піде коту під хвіст…
і Конгрес взагалі скасує фінансування?
Ґаллоде закриють.
СЕРЕДА
До середи
ми вже не спали три ночі.
ГЛУХОГО — У ПРЕЗИДЕНТИ!
Ми практично не їли.
Люди були виснажені.
Я впевнений, що ви втомлені,
тож зустріч буде коротка…
Хтось сказав, що нам запропонували інтерв'ю
того вечора на національному ТБ.
Імовірно, один мільйон глядачів.
І мене попросили виступити в ефірі наживо
із Зінсер.
Ви хотіли, щоб це були ви?
У лімузині я дуже нервував.
Для мене це була велика відповідальність.
Це був наш останній шанс, щоб нас почули.
Я надяг слуховий апарат.
Я люблю чути, бо люблю усвідомлювати, що довкола.
Виходимо в ефір через одну хвилину.
- Скажете, коли будете готові? - Знімаємо.
Студенти Університету Ґаллоде для людей із порушенням слуху
стверджують, що адміністрація відмовляється їх слухати,
тому студенти закрили заклад.
Я була з друзями в гуртожитку.
У багатьох кімнатах зібралися студенти.
Вона буде серед наших гостей, а також буде
президент студентської ради Ґаллоде, Ґреґ Глайбок.
Дев'ять, вісім, сім, шість…
…п'ять, чотири, три, два, один.
Починаємо.
З вами вечірній випуск новин ABC News,
з новинами з Вашингтона, Тед Коппел.
Можливо, це вас відволікатиме,
але якщо якась програма
і має бути доступною для людей, які не чують,
то це сьогоднішня програма.
Багато людей, які не чують або мають порушення слуху,
не мають доступу до субтитрів, тож сьогодні всі зможуть читати.
ВИ ДИВИТЕСЯ І СЛУХАЄТЕ ІСТОРІЮ,
ЯКА Є НАДЗВИЧАЙНО ВАЖЛИВОЮ ДЛЯ ЛЮДЕЙ ІЗ ПОРУШЕННЯМ СЛУХУ.
Ми наживо за 90 секунд.
Мені було про що подумати,
у моїй голові було багато думок.
Працівники ЗМІ давали мені оцінку,
поправляли грим, усі мене торкалися.
А я такий: «Ні, це занадто.
Я мушу зосередитися».
Тоді я сказав собі…
«Я не чую.
Я такий.
Я можу лише…
бути собою».
Чотири, три, два, один.
Докторко Зінсер…
чи не настала мить сказати,
що університет повинен мати змогу продовжувати роботу,
і якщо він не може зробити цього зі мною, то слід робити з кимось іншим?
Зараз мені
говорять про те,
що я повинна відступити,
але я не переконана, що це одностайна думка.
У мене була підтримка…
Як поводилася Зінсер?
Вона була професіоналкою.
У мене була підтримка Кінга Джордана.
Дуже спокійна.
Ґреґу, дозвольте спитати.
Ви готові
надати якесь рішення, яке влаштує всіх?
Бо дана ситуація не влаштовує нікого.
Гаразд, Теде…
мої зауваження адресовані докторці Зінсер,
бо я вважаю, що мушу їй відповісти.
Попрошу вас давати більш пряму відповідь
на запитання, яке я поставив,
оскільки всі говорили про діалог,
чи могли б ви, наприклад, завтра…
Як поводився Ґреґ?
Це було наче:
«Ви говорите про мене, і я на національному ТБ…»
Він був невпевнений.
…сісти і щось вирішити.
Навчальний рік наближається до кінця,
і я впевнений, у житті багатьох зараз хаос.
Хіба не можна організувати діалог, навіть зараз?
Я сидів і думав: «Це погано».
Може, я просто злякався.
Я готова приступити до виконання обов'язків,
які поклали на мене минулої неділі,
поки наглядова рада не попросить мене відступити…
Він це просто прийняв.
…Я обійняла посаду і готова послужити як президент…
Він мислив так само, як більшість людей, які не чують.
Як мій тато.
«Заженете мене у підвал? Добре».
Він просто це прийняв.
Це вже звичка.
Вони так довго терпіли,
тож були переконані,
що люди з порушенням слуху ні на що не здатні.
Роби, що тобі кажуть.
Будь, де кажуть.
Вони за все життя засвоїли, що вони не можуть.
І тому це слово «не можуть»…
застрягло в їхніх головах.
ДОЗВОЛЬТЕ ПОСТАВИТИ ЩЕ ОДНЕ ЗАПИТАННЯ, А ТОДІ ЗАВЕРШИМО ДИСКУСІЮ.
Докторко Зінсер,
я знаю, ви розумієте, бо ви співчутлива людина.
Чи здатні ви зрозуміти настільки,
щоб сказати:
«Якщо це так важливо
для всіх цих людей, може, я відступлю?»
Наглядова рада вирішує,
хто буде наступним президентом. Не я це вирішую.
Останні 30 секунд.
Дякую, Теде. Я вірю,
що люди, які не чують, мають великі можливості…
То доведіть!
Можна завершити… Можна завершити думку?
Я вірю… Я щиро вірю,
що колись людина з порушенням слуху…
Ні, знову те саме. Я втомився від цієї думки.
«Колись», знову і знову. «Колись людина з порушенням слуху…»
Ми мусимо розірвати це замкнуте коло.
Ми чуємо це 124 роки.
Ми втомилися це слухати.
І тоді він нарешті заговорив.
Це замкнуте коло.
Щоразу новий президент каже: «Колись».
Минулі президенти завжди так казали. «Колись…»
Так, ми трішки затримаємося.
Докторка Зінсер повинна мати шанс відповісти.
Дякую, Теде. Хочу зазначити, що університет заслуговує
на сильне майбутнє,
- попри… - Перепрошую.
Ви натякаєте, що людина з порушенням слуху не здатна забезпечити це майбутнє?
Зовсім ні.
Ґреґу, перепрошую, що мої слова вас роздратували.
Його мова ставала все емоційнішою.
Тобто минулі президенти
зазнали невдачі, якщо не змогли забезпечити лідерів із порушенням слуху.
Він нарешті заговорив.
Зважте, у раді 17 людей зі слухом.
Майже ніхто не знає жестової мови.
Усі вони нічого не знають про людей, які не чують.
Вони зустрічаються тричі на рік, голосують і йдуть.
Я хочу бути таким, яким є.
Вони нічого не знають про порушення слуху,
тому докторка Зінсер не повинна слухати наглядову раду.
Вони повинні слухати нас, бо ми знаємо.
Гаразд, гадаю, ми справді
повинні завершувати.
На сьогодні все, я Тед Коп…
ЧЕТВЕР
ПОСИГНАЛЬТЕ ЗА ГЛУХОГО ПРЕЗИДЕНТА
Студенти здобувають силу, поки сигнали машин, яких вони не чують,
висловлюють підтримку їхній справі.
СИЛА ЛЮДЕЙ, ЯКІ НЕ ЧУЮТЬ НЕХАЙ АМЕРИКА НАС ПОБАЧИТЬ/ПОЧУЄ!
Люди махали з вікон.
ПОСИГНАЛЬ
Це було наче… перепрошую.
Пробачте.
Це проблема людей зі слухом, я знаю.
Я розкрив газету, першу шпальту.
НАЦІОНАЛЬНІ ГРУПИ ПРИЄДНУЮТЬСЯ ДО ПРОТЕСТУ ҐАЛЛОДЕ
Я був зворушений.
Те, що почалося як студентський протест
на єдиному факультеті гуманітарних наук для людей, які не чують,
сьогодні привертає увагу нації.
Я співчуваю студентам.
Я вважаю, це важливо.
Я гадаю, це гарна ідея.
Це просто як сильний вибух.
З усієї країни надходило все більше дзвінків
щодо підтримки і фінансування.
Фінансову підтримку можна надсилати
Товариству людей з порушенням слуху, кампанія «За глухого президента».
Студенти стверджують, що вже зібрали
понад 27 000 $.
Ми стаємо сильнішими,
ми стаємо більшими як група.
Люди постійно брали в мене інтерв'ю.
Ґреґ «Гле-бок».
Ґреґ Глайбок.
Це Ґреґ «Гілл-бок».
Дехто підійшов і дав мені мікрофон,
і я кажу: «Ні, мені цього не треба. Дякую».
Ви не думаєте, що вони діяли
в інтересах університету?
Ні.
Наскільки ми розуміємо,
повні автобуси людей з усієї країни
з'їжджаються сюди для участі у протесті.
Ми отримуємо повідомлення
не лише з усієї країни, а й зі всього світу.
Зі Швеції, Німеччини, Африки.
Ми отримали факс із Китаю.
Я не розумів китайської мови,
але там був малюнок людини, що вболіває.
Це початок нашого руху за громадянські права.
Коли ви кажете, що студентів Ґаллоде
утискали, що ви маєте на увазі?
В університеті за темношкірих говорять білошкірі?
На вулицях було багато темношкірих,
які вболівали за нас.
Вони розуміли.
…ФУНКЦІОНУВАТИ У СВІТІ ЛЮДЕЙ ЗІ СЛУХОМ!
Багато років люди, які не чують, були пасивною меншістю.
Цього тижня вони стали вимогливими.
Люди, які чують, кажуть нам, що можуть для нас зробити.
Вони кажуть: «Ми допоможемо»,
але ми просимо…
- Дозволити вам самим? - Так.
Ми висловлюємо розчарування
діями наглядової ради. Студенти Ґаллоде мають рацію.
Настав час наглядовій раді визнати, що вони зробили помилку.
Ми не зупинимося.
Ми й далі боротимемося.
Раніше ми були в темряві…
тепер світ нас бачив.
Ми стаємо все сильнішими,
зараз ми дуже сильні.
До тієї миті я думав, що це лише студентський протест.
І мені знадобився час зрозуміти,
що це не просто протест.
Це революція.
І я сидів і думав:
«Що я наробив?
Декан я зараз…
але буду тим, хто не чує, завжди».
Учора
я висловив підтримку юридичній владі ради
щодо призначення президента Університету Ґаллоде.
Насправді моя особиста реакція на рішення ради
була і є злість.
Тепер я мушу публічно підтвердити свою підтримку
точки зору спільноти Ґаллоде.
Тоді Кінг сказав: «Я помилився»,
і ми такі: «О».
Ми завжди кажемо, що найкращий вчитель —
той, хто вчиться.
Університет Ґаллоде багато вчився від своїх студентів.
Вони стали нашими вчителями.
Усі люди, які не чують, мають бути вдячні студентам Ґаллоде
за те, що ті наполягли, що наш час настав.
Зі мною зараз наживо
одна з лідерок студентів, Бриджет Борн.
Прокоментуйте реакцію студентів
на зміну позиції доктора Джордана.
Він отямився.
Це було наче: «Я розумію».
Він став кращою, новою людиною з порушенням слуху.
Він зрозумів, що замість «я програв»…
Ні.
Нормально бути людиною з порушенням слуху.
Учора ви стояли з президенткою Зінсер.
Сьогодні, якщо вони дивляться,
або якщо ви маєте що їм сказати, що б ви сказали?
Я б попросив докторку Зінсер зазирнути собі в душу…
подивитися, що відбувається у всій країні,
і добре подумати
про те, що це означає для світу людей, які не чують.
ҐРЕҐ ТАМ? GA
Я прийшла в університет Ґаллоде
у часи кризи.
Я прокинувся…
Очевидно, напередодні, коли всі спали,
відбулася пресконференція.
Символізм цього офісу такий значимий,
що ми мусимо відреагувати на більшу проблему.
Тому я вирішила,
що найкращий спосіб відновити порядок —
відступити.
Ого, вона справді йде!
І всі кажуть: «Телетайп, це тебе».
Тож я мусив іти в інший бік кампусу.
НЕДІЛЯ
І коли я зайшов, вони теж увійшли.
Я навіть двері не зачинив.
Телетайп був у скляній кабінці.
Як мініакваріум, і всі витріщалися на мене.
ЦЕ ҐРЕҐ GA
Я був біля Ґреґа.
Були я, Тім, Бриджетта, нас четверо.
Ми були дуже близько.
Там писало: «Хто твої брати і сестри?»
Щоб перевірити, чи я не шахрай.
БРЮС СТІВЕН НЕНСІ
…Джейн Бассетт Спілмен.
Вона хоче нам дещо сказати.
Пані Спілмен?
Добрий вечір.
Як ми всі усвідомили цього тижня,
у нас були серйозні прогалини в розумінні
складності проблем, з якими ми стикнулися.
На думку декого я стала перешкодою
до майбутнього університету.
Я ХОЧУ ПОВІДОМИТИ…
І оскільки мене дуже турбує майбутнє Ґаллоде,
я усуну цю перешкоду.
Сьогодні я подала заяву на звільнення.
СПІЛМЕН ЗВІЛЬНИЛАСЯ
Кабінка аж трусилася.
Телетайп почав відображати випадкові символи.
Ми скликали наглядову раду,
щоб не лише обрати президента,
але й допомогти втілити мрію.
Обрання людини з порушенням слуху
президентом
найбільшого освітнього закладу
для людей, які не чують або мають порушення слуху,
у світі.
І КІНГ — ПРЕЗИДЕНТ
Студенти і їхні лідери:
Тім,
Бриджетта,
Ґреґ,
Джеррі.
Ви знайшли єдність,
наростили могутність і мету,
продемонстрували сміливість
і віднайшли силу
повпливати на власне майбутнє.
Студенти Університету Ґаллоде
вітають, як вони це називають, початок нової сміливої ери.
Проти студентів не буде вчинено жодних дій
за протести,
і в наглядовій раді людей, які не чують, буде більшість.
Кінг!
Цього тижня ми можемо чесно сказати,
що ми, разом і об'єднані,
подолали власне небажання відстоювати наші права.
Сила людей з порушенням слуху!
Як я почуваюся?
Як не із цього світу.
Я не можу пояснити.
Я був такий гордий.
Я ніколи так не пишався
бути людиною, яка не чує.
Ми єдині!
Ми забули
про все, що сталося між нами цього тижня.
Ми весь час чуємо: «Ви не можете».
Ми такі: «Ні, не цього разу.
Люди, які не чують, можуть».
Я озиралася і думала:
те, що ти людина, яка не чує, у світі людей зі слухом, не має тебе зупиняти.
Ти запам'ятаєш це назавжди!
Я говорив із дідусем.
Він сказав: «Ти мав рацію».
Я був у захваті.
Побачити, що мені каже це дідусь.
Я, мабуть, зробив дещо правильне.
Світ думає, що ми ніщо!
Ми ніщо?
Ні!
- Ми ніщо? - Ні!
Нас почують!
ПЕРЕМОГА В ҐАЛЛОДЕ БУЛА ЧАСТИНОЮ БІЛЬШОГО РУХУ
ЗА ПРАВА ЛЮДЕЙ З ПОРУШЕННЯМИ
ЧЕРЕЗ ДВА РОКИ КОНГРЕС ПОДАВ
ЗАКОН ПРО АМЕРИКАНЦІВ ІЗ ПОРУШЕННЯМИ
І. КІНГ ДЖОРДАН БУВ ПРЕЗИДЕНТОМ УНІВЕРСИТЕТУ ҐАЛЛОДЕ 18 РОКІВ
І ВІДТОДІ ПРЕЗИДЕНТОМ Є ЛИШЕ ЛЮДИНА З ПОРУШЕННЯМ СЛУХУ
ГЛУХОГО — У ПРЕЗИДЕНТИ!
ПЕРЕКЛАД: НАТАЛЯ КОВАЛИШИН