Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FILMEN UTSPELAR SIG UNDER EN VECKA VÅREN 1988
Redo?
Jag kan inte se teckenspråkstolken.
Varför har vi mikrofon?
Jag brukar teckna ungefär här.
Ja, ungefär här.
Men jag rör mig mycket mer när jag blir känslosam.
Det är nog bättre om jag har mina glasögon.
Okej.
Jag klarar mig nog utan.
Är ni redo?
Ja! Äntligen!
Jag har en historia att berätta.
GALLAUDETS UNIVERSITET WASHINGTON, D.C.
VÄRLDENS ENDA UNIVERSITET FÖR DÖVA
Jag var i min flickväns rum.
SÖNDAG
Då plötsligt…
…ljusen började flimra…
…och jag kände en vibration.
Någon sparkade på dörren…
…vilket betyder: "Skynda på!"
Jag gick snabbt till dörren…
…och gick nerför trappan och ut på campus.
Vi är live på Gallaudet
där studenterna protesterar
för att få sina röster hörda angående skolans framtid.
En ny rektor ska utses
och studenterna vill ha en av sina egna i toppen.
Jag var på väg hem från KFC.
Åt direkt ur påsen och körde samtidigt.
Jag tecknade också med den andra handen,
men jag dejtade en hörande tjej, och hon hade panik.
Hon bara: "Herregud, döva förare! Håll ögonen på vägen."
Jag sa: "Ta det lugnt."
När jag kom till campus…
…bankade folk
på motorhuven på min bil.
Studenterna har demonstrerat och väntat hela dagen
utanför Gallaudets universitetets grindar
under tiden som styrelsemötet har pågått.
Får studenterna som de vill
kommer universitetet att få sin första döva rektor
på 124 år.
Jag gick nerför backen och såg hur många människor som helst.
Spänningen låg i luften.
Och jag tänkte: "De kommer att välja en döv person."
Gallaudet är världens enda universitetet för döva
och har aldrig haft en döv rektor under hela sin 124-åriga historia.
År 1864 undertecknade Abraham Lincoln en lag
om att öppna det första universitetet för döva studenter.
EN DÖV REKTOR NU!!
Det är dags nu. Kom igen.
Någon hade tagit dit en låda.
Det var reklamblad i.
Någon räckte mig ett ark.
Jag såg bladet…
…tog upp det och läste.
Jag sa ju det.
Hörande folk.
Jag såg mig omkring och plötsligt…
Det är ett tumult ikväll på Gallaudets universitet.
Universitetets styrelse
förbisåg två döva kandidater för rektorsutnämningen…
…till förmån för en hörande kvinna.
Jag vägrar att acceptera det.
Två döva män låg i topp,
Harvey Corson och I. King Jordan,
dekan vid Gallaudets humanistiska fakultet.
Kontroversen centreras kring den tredje kandidaten,
en hörande kvinna, Elisabeth Zinser.
Det var ofattbart att de valde en hörande, och inte en döv.
GODTAR DU DETTA? HA KVAR?
KASTA DOKUMENTEN? BRÄNN DEM? JA!!
Åh, de var så arga.
De kände sig förorättade.
De var ute efter blod.
Min första tanke var: "Kontroll."
De var bortom kontroll, utom kontroll.
Du ser väldigt cool ut
på filmen från då.
Jag var mycket smalare.
Så jag ställde mig upp och sa: "Hallå, sätt er."
Och alla lyssnade.
SYDAFRIKA HAR APARTHEID VI HAR DÖVTHEID
Jag blir lika förorättad som er
när de säger att döva
inte är kvalificerade!
Jag ser någon som är i gasen…
…och redo att kämpa.
Har du alltid varit det?
Inför andra
var jag en oskyldig ängel, men mina föräldrar bara: "Eh, nej."
Jag var en liten djävul.
Så, för att klargöra, du var ingen ängel?
Tja, jag har lite av en gloria,
men den är lite svärtad.
Den är lite skev.
Pappa var den bästa tandtekniker som fanns.
Många gick dit på grund av pappa,
men de hade igen aning om att han var döv.
Labbteknikerna brukade säga:
"Det är så pinsamt att vi jobbar med en döv."
Så de placerade honom i källaren.
Och varje dag arbetade han i källaren.
Han fick aldrig sitta däruppe.
Var han bitter?
Döva människor var vana vid det.
De tog det bara.
Men jag tänker inte ta det.
Hur upprörda är ni?
Hur upprörda?
Det var bättre.
Det ska inte hända mig.
Inget kan stoppa oss.
Kontroversen har belyst
en grupp människor som har varit vana vid
att inte synas i offentligheten:
Styrelseledamöterna vid Gallaudets universitet.
Jag bad dem att skicka hit någon som kan förklara för oss
och de sa att de var upptagna.
Skitsnack!
Styrelseledamöterna
ville inte ha en offentlig konfrontation,
vilket innebär att vi inte betyder något i deras ögon.
EN DÖV REKTOR NU!
Det är deras attityd.
Så vi sa: "Var är styrelsen? Var?"
Vi vill veta varför!
Vi kräver en förklaring!
Jag visste var styrelseledamöterna var.
IKVÄLL NORDÖSTRA WASHINGTON
Arga studenter marscherade
till styrelseledamöternas middag.
Jag gick längst fram.
Jag ledde de andra.
Jag antar att studenterna valde mig.
Jag var ordförande i studentkåren,
men hade tillträtt bara några dagar tidigare.
Vi kan inte låta det ske! Vi kan inte!
Jag tvingades ut på djupt vatten innan jag kunde simma.
Det känns som en örfil.
Många människor kom fram till mig.
Som om jag var ansvarig.
De såg mig som sin ledare: "Led mig. Vad händer nu?"
Vem bestämde?
Det var jag.
Styrelsen är på tredje våningen.
Vet ni vad de gör?
De äter
och gör narr av studenterna.
Vi låter dem inte gå förrän de har pratat med oss.
Studenterna har sikte på styrelseordföranden,
Jane Bassett Spilman.
Blä, den kvinnan.
Det är mycket ilska, och vi förstår fortfarande inte,
och det är uppenbart att vi borde ha valt en döv rektor.
Hon var själva urtypen av snobberi och rikedom.
Klädd i amiralitetskläder.
Ni representerar dövas gemenskap.
Det var kaos.
Alla tecknade på samma gång.
Vi behövde lugna ner folk.
Enligt polisen kommer ni att arresteras.
Det är ert val.
Så jag bestämde mig för att ta över scenen.
Polisen tycker att folkmassan är för nära.
Ni måste ge oss utrymme.
Jag hör ingenting.
Jag är helt döv…
…men jag har rytm.
Jag kan följa en takt.
Man kan röra sig till och följa musik för att man känner den.
Jag var med i hejacklacken på gymnasiet.
Vi hade en Pac-Man-dans.
Det finns ett skämt inom vår gemenskap.
Om du sätter dig i bilen och slår på radion
och vi bara: "Ja, musik, ja…"
Och det är nyheterna.
Rörelse och rytm…
…är allt.
Ut med Spilman! Ut med Spilman!
Ut med Spilman!
Jag insåg att vi behövde en rytm
för att alla skulle hålla samma takt.
Ut med Spilman!
Ni har lyckats.
Styrelsen kommer att lyssna.
Spilman gick med på att prata med studenterna.
Och polisen skulle finnas runtomkring henne och skydda henne.
Jag har kommit för att säga att jag heter Jane Bassett Spilman.
Jag är ordförande i Gallaudets styrelse.
Ursäkta, Jane.
Ursäkta, vi är inte nöjda med
beslutet som ni nyss har tagit.
Du är skyldig dem en förklaring…
Jag var arg när jag träffade Spilman.
Vi hade döva kandidater. Vi var redo för det.
De var bra kandidater.
Två mot en.
Två döva kandidater mot en hörande.
Och jag tycker att du är skyldig dem en förklaring.
Tim, du ville att jag
skulle komma ner hit och prata med folkmassan.
Hon var korrekt av sig.
Jag ska prata med studenterna.
Precis som en typisk engelsk dam.
Som…
…om hon var värd för ett teparty.
Kan vi pratas vid först
och sedan kan vi försöka låta bli att prata om det en stund, okej?
Jag tror att det är på tiden
att ni allihop återvänder till Gallaudet
och har en stillsam kväll…
Skitsnack!
Lugna er.
Jag har en fråga.
Kan du teckenspråk?
Nej, inte…
Hon förstod ingenting
av någonting som rör döva människor.
Ingenting.
Okej.
Jane, kan jag fråga…
Så jag frågade: "Varför?
Varför tillsatte du Zinser?"
Och hon svarade:
"Döva är inte redo att fungera
i en hörande värld."
Va?
Sa hon verkligen så?
Sa hon det?
Och teckenspråkstolken sa: "Hon sa så."
Vi ville skrika rakt ut.
Men hur skriker man rakt ut…
…på vårt språk?
Deras värld må vara tyst, men deras ilska ikväll
hörs högt och tydligt.
Jag är så jävla arg att jag mår illa.
Vi hör dr Zinser från hennes hem i Greensboro.
Jag vill att de ska veta att jag är priviligerad
som får tjäna deras fantastiska universitet.
Vi har väntat i 124 år.
Varför, varför? Hörande, varför?
Jag kokade inombords.
Som ni kan se bakom mig
har hundratals studenter börjat samlas
inne i campus gympasal.
Men, med det sagt, tror jag inte att vi bara
kan se till ett enda karaktärsdrag hos någon,
döv eller hörande,
som något som i sig är tillräckligt för att kvalificera sig för en position.
Vi samlades i grupp,
i en liten ring, för att diskutera hur vi skulle fortsätta.
Något måste göras,
men vad?
Borde vi hålla en demonstration imorgon eller inte?
Borde vi göra det här? Nej, vi borde inte göra det.
Så vad gjorde ni?
Vi ska göra dem förbannade.
Vilken affär?
Ta den på Floridagatan.
Det handlade om mer än att ha en döv rektor.
Det var större än så.
Hörande människor trycker alltid ner oss.
Studenterna påstår att styrelsen
har fördomar om döva människor.
Nu!
Det var dags att tända tändstickan.
Lynda, en fråga innan du går:
Har studenterna någon chans alls
att få beslutet omprövat?
Enligt styrelseordförande Spilman
är det ett slutgiltigt beslut. De kommer inte att ändra sig.
Elden tog sig.
Det är nu eller aldrig. Nu gäller det.
Vi vill ha en döv rektor nu.
Min morfar ringde
på teleprintern.
En maskin vi brukade använda för telefonsamtal.
HEJ MORFAR K
K betyder: "Kom,
din tur att skriva."
Men han är inte så snabb.
VI SÅG PÅ NYHETERNA
Morfar sa…
DU BÖR RESPEKTERA DE SOM ÄR ÄLDRE
Åh, herregud.
Han sa det inte, men jag visste vad han tänkte.
Acceptera det bara.
Gör inget väsen av dig.
Mina föräldrar skiljdes när jag var sex.
Min morfar var min fadersfigur.
Han studerade vid Columbias universitet på 1930-talet.
Utan teckenspråkstolk.
Han var tvungen att läsa på läpparna,
men han tog tre olika examina.
Så han hade höga förväntningar på mig.
Han gillade inte när vi tecknade ute bland folk.
Han sa alltid:
"Teckna inom en halvmeters ram. Inget större än så."
Så jag tänkte: "Okej, jag kan långsamt
och gradvis teckna större och större."
Det var att utmana ödet.
Han brukade säga: "Det är väldigt viktigt att du passar in i den hörande världen."
Jag tänkte: "Varför då?
Jag borde inte behöva passa in där.
Jag har min egen värld."
MÅNDAG
I en tid som ibland drivs av ilskna,
högljudda demonstrationer…
TUTA FÖR EN DÖV REKTOR
…var deras protest, likt deras värld,
fylld av en kuslig tystnad.
DET ÄR DAGS
Anklagelsen studenterna vid Gallaudets universitet för döva
lägger fram är att deras skoladministration vägrar lyssna.
Så studenterna
har stängt ner skolan.
Vi låste alla grindar.
Och studenterna använde bussar…
…för att blockera ingången till campus.
Vem är du? Är du en vakt?
Arbetar du här? Är du en del av personalen?
Det är nästan som i militären när man har full uppmarsch.
Man sätter spelplanen.
Är studenterna redo att fortsätta att blockera infarten?
Helt klart.
Vi ger vår själ för att få en döv rektor.
Vi bestämde spelplanen.
Studenterna är rasande på
universitetets styrelseordförande Jane Bassett Spilman…
JAG FÖRSTÅR TECKENSPRÅK BÄTTRE ÄN SPILMAN
…som försvarade utnämningen av en rektor som inte kan teckenspråk med:
"Döva människor är inte redo att fungera
i en hörande värld."
Det där felaktiga påstendet, enligt uppgift…
"Döva människor kan inte fungera i en hörande värld",
vilket uppenbart är osant.
- Du sa inte så? - Nej.
Jag missförstods, blev felaktigt framställd.
Vad sa du egentligen?
Tja, jag pratade genom en teckenspråkstolk, så klart.
Och det var… väldigt unika omständigheter
med helikoptrarna ovanför oss
och tusen studenter utanför fönstret
som ropade och skrek.
Det var kaotiskt.
Så det jag sa,
jag kan inte säga vad jag sa, för jag minns inte med allt som pågick runtom.
- Du har ett hem i Bassett, Virginia. - Tre.
Du hade tre hem
att gömma dig i.
Jo.
Ville du aldrig bara fly härifrån?
Nej, inte alls.
Jag är en person som tror…
…att man stakar ut kursen för det man tror är rätt…
…och vad som än händer så håller man kursen.
VI GER INTE UPP… TILLS VI HAR EN DÖV REKTOR
Vi vill ha en döv rektor nu!
Styrelsen ser fram emot att träffa er
på ett villkor, det är allt,
att ni öppnar upp campus.
Nej!
Ge oss en döv rektor först, sedan öppnar vi.
De ville inte träffas
såvida ni inte öppnade campus.
Ja, det var så de sa.
Får jag prata klart?
Nej.
Då blir det ingen diskussion. Hej då.
Om ni inte vill förhandla…
Så vad sa du?
De ber bara om att ni öppnar upp campus
under mötet.
Studenterna nekade styrelsens erbjudande om ett möte
på villkoret att de lät öppna upp Gallaudet igen.
Byggnaderna stod tomma.
Den svarta tavlan i ett klassrum berättade historien.
"Inga klasser idag", stod det,
samt kallade alla som gick dit för förrädare.
Den måndagen
vacklade många studenter.
De ville inte hamna i trubbel.
De var rädda att det skulle påverka deras betyg.
Och en del studenter trodde inte att en döv person kunde klara jobbet.
Jag förklarade för dem att vi behövde övertyga dem.
Och de svarade att de inte trodde att vi kunde ha en döv rektor.
Att det inte gick.
Det lurade i bakhuvudet på mig.
Jag var så orolig.
Jag visade det inte, men jag kände det i magen.
Var du rädd?
Nej.
Vem är mannen som har hand om nycklarna?
De lyssnar mer troligt
till en talesperson.
Vem är… Vem är talesperson?
Och det var då vi bestämde att vi behövde
välja en ledare.
Okej. Nu ska vi välja en döv rektor…
Beskriv Tim.
Väldigt entusiastisk, energisk.
Vi vill att Spilman avsätts som styrelseordförande.
Det var bara män.
Jag tvingade mig själv att kliva fram, jag var tvungen.
Spilman må ha pengar…
Beskriv Bridgetta.
…men hon bryr sig inte om oss döva.
Stark.
En kvinnokämpe.
Bridgetta hävdade alltid sin "kvinnosak".
Jerry och de andra i klassen brukade säga:
"Åh, Bridgetta drar alltid upp kvinnorätt, kvinnorätt."
Jag stödjer kvinnor, jag är feminist.
Någon sa: "Om det finns en räddningsbåt full med döva män,
eller en räddningsbåt full med hörande kvinnor,
vilken skulle du hoppa i?"
Jag stödjer en kvinnlig rektor,
men en döv rektor framför allt.
Beskriv Jerry.
Det är dags. Nu räcker det med förtryck!
Han var så känslomässig. Blir så lätt arg.
Slog mot väggen
istället för att hitta nyckeln för att låsa upp.
Greg, å andra sidan…
…var hans raka motsats.
Han var mer rationell.
Hur är Greg?
Vill du verkligen gräva ner dig i det?
Ja.
Greg är väldigt tystlåten.
Han tecknar väldigt smått.
Han visar nästan inga känslor alls.
Han är inte frispråkig som jag.
Min energi flyger från mina händer och ut till andra.
Jag kan hetsa en folkmassa.
Och så enades vi om
att Greg Hlibok skulle bli vår ledare.
Ett enhälligt beslut. Ingen fråga om saken.
Jag tyckte inte att han var rätt person för det.
Greg Hlibok studerar ingengörsvetenskap
vid Gallaudets universitet.
Han mottog armbindeln som nu symboliserar deras ändamål.
Han är rörelsens ledare.
…leva med det här tills att vi får…
Tills vi vinner.
Det kändes som att ansvaret gavs till någon som inte riktigt förstod skillnaden
mellan ett hål i golvet och sitt rövhål.
Men vi visste att vi skulle förlora utan en plan.
Det är inte jag som bestämmer,
jag bara håller i mötet och det är det enda.
Så jag bestämmer vems tur det är.
Vi träffade många ur fakulteten, personal och alumner
som i åratal hade försökt få en döv rektor utsedd.
De gav studenterna vägledning.
Så, vad sker härnäst?
Vad har ni för plan?
Vi kom fram till fyra krav. Fyra.
Nummer ett… En döv rektor.
Vi gör ingenting förrän vi har en döv rektor.
Två… Spilman avgår från styrelsen.
Tre… Femtioen procent av styrelsen måste vara döva.
Och de uppmanade oss enträget att lägga till ett fjärde:
Inga repressalier.
Så att vi kunde känna oss trygga med att vara delaktiga.
Vi kommer inte att ge upp
förrän de har godtagit våra krav.
Det är det studenterna vill, eller hur?
Men viktigast av allt, vi får inte vara splittrade.
Vi måste hålla ihop och vara starka.
Öppna gr… grinden. Det blir inga problem.
Öppna grinden bara. Vi vill att den öppnas.
Varför skulle vi?
Men de försökte hitta en annan väg in på campus.
De klippte upp stängslet i hemlighet…
…och tog sig igenom.
Och jag antar att de tänkte: "Åh, vi tog oss in."
Sedan insåg de
att vi också hade låst kontoren.
Kan du sluta?
Nej. Fortsätt.
Jag försöker förhandla. Kan vi talas vid?
De informerade oss
om att Spilman och styrelsen
var villiga att prata med oss.
Sms fanns inte då.
Så hur skulle vi få alla att samlas…
Vi startade alla brandlarm.
Och alla visste
att de behövde gå ut.
Jag tittade ut genom fönstret
och såg ett hav av folk.
Jag menar hundratals, överallt,
som väntade på Spilman.
Vad betyddde Gallaudet för dig i den stunden?
Det är väldigt intressant.
Jag känner för att gråta.
Tänk på det här.
Jag är främmande här.
Alla ni är hörande.
Men när jag kom till Gallaudet…
…så var det hemma. Det är min värld.
När jag började på Gallaudet, första året,
så var det mitt Mecca.
Det finns studenter med olika livserfarenheter på Gallaudet
och de finner varandra.
Internationella studenter kommer hit från hela världen.
För det finns bara en plats som den här i hela världen.
Där döva kan vara sig själva.
Jag blev så rörd när jag kom hit.
Det är som att komma till ett annat land
där alla pratar ett annat språk.
Hur kan man beskriva att känna sig bekväm,
trygg,
som att man är med sin familj?
Inom dövas gemenskap…
…är Gallaudet ljuset.
BORT MED SPILMAN!
Vi kunde inte acceptera en ledare
som inte förstod vår värld.
Vi väntade på Spilman…
…för att höra vad hon skulle säga.
Det första hon säger är avgörande.
Om hon inte kommer att ändra beslutet
så går vi härifrån.
God eftermiddag, allihop.
Gallaudets styrelse utsåg igår
en ny rektor.
Majoriteten av styrelsen bedömde
att dr Elisabeth Zinser mötte kriterierna
med undantaget,
och jag medger att det är ett viktigt undantag,
med undantaget
att hon inte förstår eller har en bred kunskap om dövas gemenskap,
men förutom det så uppfyllde hon kriterierna.
Däremot…
…är hon fast besluten att bli en del av den här instutionen.
Hon är fast besluten att tjäna er
som en bra, framgångsrik rektor.
Hur skulle du teckna vad Spilman gjorde?
Den här handen är den i underläge.
Och den här är den i maktposition.
Hon är fast besluten att arbeta med er
och bli en stark förespråkare för dövas gemenskap överallt.
Jag kommer precis från ett styrelsemöte.
De vägrade att möta våra krav.
Hörande människor tror att de är överlägsna.
Vi har faktiskt ett ord för det:
Audism.
Ibland är de inte medvetna om att det de gör är audism,
men ibland vet de om det.
Och så drog någon i brandlarmet.
Det är oerhört svårt att tala i det här oväsendet.
Etthundratjugofyra år.
Nu räcker det.
Det är dags nu.
Inget skitsnack.
En Döv Rektor Nu
FÖRENA ER JÄMLIKHET FÖR ALLA
Inte för mig. Det var inte skränigt i mina öron.
Om hon hade kunnat teckenspråk hade hon inte haft några problem.
Stilla natt
Heliga natt
Allt är frid
Stjärnan blid…
Jag växte upp i en teckenspråksmiljö.
En omgivning utan hinder.
Skiner på barnet i stallets strå…
På den tiden fanns det inga dolda undertexter på TV.
Så några av mina bästa stunder
utspelade sig när vi satt runt köksbordet och pratade teckenspråk med varandra.
I timtal.
Vi slog på bordet.
Vi spillde ut dricka på bordet,
för när man tecknar så slår man till
och spiller ut saker.
Men när jag växte upp så insåg mina föräldrar
att jag kunde höra lite grand.
Så jag provade att ha hörapparater
vilket hjälpte mig att prata lite bättre.
Jag kunde prata i telefon, men egentligen så ringde jag bara mormor.
Och någon sa: "Hallå?"
"Hallå?" "Åh, jag förstod det."
"Hur mår du?" "Bra."
"Hur var din dag? Vad har ni för väder?"
Det kändes som: "Åh!"
Det är en ego-boost, eller hur? "Jag kan göra det här."
Så pappa bestämde att jag skulle gå i allmän skola.
Han trodde att en skola för döva inte var lika bra.
Han tog ingengörsexamen utan teckenspråkstolk.
Han läste allting själv.
Han tyckte att det inte spelade någon roll att jag var döv.
Han sa: "Försök prata…
…försök läsa på läpparna…
…gör ditt bästa."
Läraren pratade i klassrummet.
Jag bara nickade, för att låtsas att jag förstod.
Jag uppfattade en del ord här och där.
Raket.
Men om läraren vände sig bort,
tittade på svarta tavlan och pratade,
så hade jag ingen aning.
De flyttade mig längst fram.
Barnen brukade säga…
"Du har trasiga öron."
Min värld blev väldigt dyster.
Det här var den hörande världen…
…och jag var inte en del av den.
Precis efter klockan två
spreds ryktet att rektor Zinser var på väg till campus.
TISDAG
Dag tre…
…sa Zinser att hon var på väg till campus.
Hur reagerade du på det?
Hundratals studenter samlades vid huvudinfarten.
GÅ HEM, ZINSER!
Vad säger du till de
som säger att de inte kan respektera dig
eftersom du inte är en av dem?
När vi väl har lärt känna varandra
så tror jag att vår relation blir en fylld av värme
och produktivitet.
HÖRANDE UTSES TILL REKTOR FÖR GALLAUDET
Elisabeth Zinser har en kandidatexamen
och en magisterexamen som sjuksköterska.
Men ingen erfarenhet av dövas gemenskap.
ZINSER, VEM? EN SJUK SKÖTERSKA!
Dr Zinser,
du är utbildad sjuksköterska och filosofie doktor.
I våra ögon var hon inte kvalificerad.
Kvalifikationer innebär att förstå dövas gemenskap och att man är en del av den.
Vi bjöd inte in henne. Hon är inte välkommen här.
Det är inte hennes universitet.
Polisen vill öppna grinden.
Okej, nu måste vi tänka efter.
Hur tänker hon ta sig in på campus?
…en taxi?
Okej, vi måste se vem som är i,
för vi vill inte att Jane Bassett Spilman och Zinser kommer in.
Det har kommit till detta, studenter kikar in i polisbilar
för att se om den nyligen tillträdda rektorn försöker ta sig in på campus.
Stopp.
Öppna kofferten.
"Ingen Zinser. Okej. Ni kan köra in på campus."
Det var ingen skattjakt,
utan snarare: "Hitta och få bort henne."
Det var som en hemlig militärbas,
med en armé som söker under bilarna med speglar.
Bara några få bilar släpps igenom barrikaderna.
Stopp.
"Ingen Zinser."
Rykten har florerat hela dagen.
Zinser tar sig in med helikopter
och lämnas av på campus.
Jag satte några studenter på att hålla utkik efter en helikopter.
Om de såg den landa så skulle de lägga sig på marken.
Vi ska se till att Zinser inte tar sig in och därmed basta,
inte förrän vi har en döv rekor med oss härute.
Vi välkommnar den personen med värme.
Helt klart, men ingen annan.
King Jordan, dekan i humaniora och vetenskap på Gallaudet
och en av de kanditater som föbisågs som rektor,
anslöt sig till demonstranterna för att visa sitt stöd.
Jag sökte rektorspositionen.
DR KING JORDAN STYRELSELEDAMOT
Jag är en döv man. Självklart vill jag
att Gallaudets universitet ska ha en döv rektor.
När du dök upp på campus,
superärligt,
trodde du att studenterna skulle lyckas?
Nej.
Okej.
Hej, jag heter I. King Jordan.
Jag tror att många av oss inte trodde att studenterna skulle lyckas.
Jag är så nöjd med arbetet som har skett
de senaste åtta månaderna. Men jag är redo att…
Vilken sorts man var I. King Jordan?
Han verkade väldigt snäll, väldigt artig.
Leendet, och värmen han utstrålade.
Mitt budskap är och förblir:
"Sluta fokusera på '- nedsättning' i funktionsnedsättning."
Alla som tog hans klass sa
att han var en fantastisk professor.
Så man använder formeln
för Z Y primtal minus…
- Y. - Y som primtal, bra.
Han var döv…
…men inte döv-döv.
Nuförtiden hör jag ingenting.
Jag menar ingenting. Ljud finns inte.
Om ett plan fög förbi precis här så skulle jag inte höra det.
- Inget. - Nada.
Nada, nada.
Jag har haft hörsel i hela mitt liv,
men jag köpte en motorcykel.
Och en natt på väg hem
så krockade jag med en bil.
När jag vaknade upp fanns det inga ljud.
Jag blev rekommenderad Gallaudet och att det skulle hjälpa mig att studera där.
Den första dagen när jag försökte teckna
så gjorde några killar sig lustiga över mig.
Under min första klass studerade jag professorn…
…och han rörde inte på läpparna.
Han bara…
Åh, herregud, hur ska jag klara det här?
Jag stack ut.
Vi är en stor familj. En mäktig familj. Och jag vill…
Studenterna stöttade mig som rektor.
Men det finns de inom den döva gemenskapen
som säger att jag egentligen inte är en del av den.
Om ni är villiga att arbeta med mig
så kan vi bevisa för världen att döva kan göra vad som helst.
Tack.
Och det finns de i de hörandes gemenskap
som inte förstår hur det är för mig att vara döv.
Så jag vet inte riktigt om jag faktiskt har en fot i varje värld.
Jag… Jag raglar emellan.
VI VILL HA RÄTTVISA NU
I HELVETE HELLER, INGEN HÖRANDE REKTOR
Idag är dagen då jag ska försöka
att etablera en nödvändig kommunikation med studenterna
och be dem att ge mig en möjlighet
att få möta dem på ett personligt plan.
På tisdagens eftermiddag fick jag en förfrågan
från min överordnade
om att hjälpa Zinser med att få till ett möte med studenternas ledare.
Jag gick till studenterna
och berättade om telefonsamtalet.
De ville träffa oss på campus och vi sa nej.
Och de frågade vad vi vill göra.
Och jag svarade att vi skulle träffas på neutral mark.
Bakom mig har studenterna precis fått höra
att deras ledare kommer att träffa
dr Zinser.
Studenterna uppmanade oss att stå starka, vara envisa och kämpa.
Föreställ dig ett typiskt motell.
Zinser kom dit.
Hennes kostym osade makt. Hon var klädd för framgång.
Väldigt auktoritär. Full av energi.
Tanken var att hon skulle visa sin styrka.
"Jag bestämmer."
Men så började hon prata.
Hon upprepade om och om igen: "Jag kommer att vara bra för er.
Oroa er inte.
Jag ska hjälpa er."
Hon har en medicinsk bakgrund,
så hennes syn
på dövhet är…
…att det är något som behöver lagas.
Och det är samma gamla visa om och om igen…
…i åratal.
"Jag måste hjälpa dig.
Jag måste göra det här för dig."
"Vi ska laga dina trasiga öron."
De har ett förhållningssätt…
Så att de döva må tala.
TELEFONEN FÖDDES DEN ANDRA JUNI 1875
Allt började med Alexander Graham Bell.
Jag trodde att han var en amerikansk hjälte?
När man väl känner till hans andra sida
så får man en annan uppfattning om honom.
Hans fru var döv. Hans mor också.
Och hans största problem var hur samhället såg ned på dem.
Han såg på dem som något som behövde lagas.
Han försökte tvinga fram en förändring inom utbildning för döva.
Världen har varit en tyst plats.
SKOLA FÖR MUNTLIG FYSIOLOGI
Det finns inget liknande ett ljud.
De vet inte ens vad ett ord är.
Utan ord, kan inga tankar existera,
bara känslor, utan något som binder dem samman.
När jag började skolan
så var jag tvungen att gå på tallektioner varje dag.
Jag satt i klassrummet och de hämtade mig
för att gå på tallektion.
Han kommer att ha 3 000 timmar individuell talträning
för att lära sig forma orden som han inte kan höra.
Jag var tvungen att känna på lärarens näsa.
Han lär sig att känna andningen
som hör ihop med olika ljud och att titta i en spegel för känna igen läpprörelserna.
Ganska bra. Gör det smalare.
Jag var flickan i reklamen för Tal-Språk-Höra-månaden.
BRIDGETTA LÄR SIG ATT HÖRA
De annonserade:
"Här är flickan som ska lära sig att prata och höra."
Bell labs har utveckat ett antal apparater
som barnen testar för att hitta den exakta graden
av sin hörselskada.
Speciellt utbildade lärare arbetar med dem.
Jag tog på mig hörlurarna med min sändare
som jag bar på bröstet.
Mikrofonen länkar läraren
till barnens hörapparater
och förstärker ljudet de hör.
De förbjöd oss att använda teckenspråk,
men när läraren tittade bort tecknade vi väldigt lågt ner till varandra
tills läraren vände sig om igen.
Om vi låter ett barn vara i en teckenspråksomgivning
så kommer hen lära sig att teckna.
Om vi låter ett barn vara i en talande omgivning så kommer hen att tvingas tala.
Och det är inte grymt att göra så.
Om du pratade teckenspråk så slog de dig på fingrarna med en linjal.
Jag lyckades komma på sch-ljudet.
Lärarna var överlyckliga.
"Åh, du kan säga sch-ljudet."
Så läraren avbröt klassen
och ringde till de andra lärarna
och bad dem komma ut i korridoren
och sa: "Säg det igen. Kan du säga 'sch' igen?"
Och alla bara: "Wow!"
Det gav min självkänsla en boost.
VILA I FRID SCROOGE
Och i femman var jag med i en pjäs.
En julsaga.
Utan teckenspråk.
Det var bara tal…
…och några hörande människor kom
och de applåderade
som om vi hade gjort ett fantastiskt jobb.
Det kändes så bra.
Och i slutet av pjäsen
frågade vi om de hade förstått något av det.
Och de hörande människorna sa…
"Vi förstod inget av det."
De tvingade oss att vara hörande och att tänka som hörande människor.
JaG GjoR eTt juLKorT
Gör en paus.
JaG GjoR…
Lärarna informerade mina föräldrar:
"Er dotter lär sig inte som hon borde."
Det var nästan som: "Du varken hör eller pratar?
Du är dum i huvudet."
KrIstIn Fyl KaL vA…
Okej, men du missade en del.
Teckenspråk är ett eget språk.
Det betyder så mycket för mig att kunna teckna.
Det är den jag är.
De såg på döva människor som något dåligt.
Som en defekt,
ett fel.
Hörselskadad.
Vi är inte skadade.
Zinser sa:
"Jag ska skaffa mig en lärare som lär mig teckenspråk,
jag ska lära mig att teckna.
Jag kan kommunicera med er om några månader."
Du fattar inte.
Det tar år att lära sig teckenspråk.
Du måste leva, sova, äta och andas tillsammans med döva människor
för att förstå frustrationen och förtycket.
De bemötte allt hon sa med: "Nej, nej, nej.
Oacceptabelt, inte möjligt.
Du kan aldrig bli rektor över Gallaudet, någonsin."
Jag var helt förundrad.
Så vi gick.
Det hon försökte göra misslyckades.
Vi for tillbaka till campus.
Och i det ögonblicket
delade vi en sådan djup samhörighet.
En känsla av själbestämmande växte fram.
Vi började tro på oss själva.
På att vi skulle vinna.
Här är våra gruppledare.
Hoppet spirade.
Vi har fått veta att dr Zinser är på väg…
…till the Press Club.
Och borde snart vara här,
men vi ville inte försena er ännu mer
och fru Spilman är närvarande för att påbörja presskonferensen.
Zinser satt fram och jag bak.
Jag såg att hon höll i telefonen och pratade.
Och det var ingen teckenspråkstolk med.
God eftermiddag, mina damer och herrar.
Syftet med den här genomgången
är så att styrelsen vid Galluadets universitet
kan göra ett uttalande.
Och jag sa: "Du kan släppa av mig vid Gallaudet."
Och hon sa: "Nej.
Vi ska till the National Press Club."
Jag var inlåst i bilen.
Tillsammans står vi enade.
Hallå där, dr Zinser.
Till min förvåning tog min närmsta överordnade
tag i mig och sa: "Okej, nu måste du gå fram dit
och stödja styrelsen."
Och nu vill jag presenetera…
…dr King Jordan.
Och, King, du kanske kan säga ett ord eller två
till pressen här.
Jag vill att ni ska veta att jag måste göra det som är bäst
för Gallaudets universitet.
Därför är det mitt ansvar som dekan
att ge henne det stöd jag kan.
Ber du studenterna att sluta demonstrera?
Jag… Jag sitter i en svår sits just nu,
det vill jag att ni ska veta.
Jag ångrar innerligt att jag har hamnat i fokus.
Det var jättesvårt för mig.
Kom ihåg att jag var dekan, de kunde sparka mig när de ville.
Tycker du att det är dags för demonstranterna att sluta?
Ja, det gör jag.
Jag tror att det är dags att påbörja en meningsfull dialog
med Gallaudets nya rektor, den sjunde i ordningen.
Tack.
Jag var i chock.
Vi försökte göra så mycket för honom,
och så sa han sådär,
och bytte sida?
Jag sitter i en svår sits just nu,
det vill jag att ni ska veta.
Du är svag, så svag, se dig omkring!
Vi är här för att stötta dig.
Därför är det mitt ansvar som dekan
att ge henne det stöd jag kan.
Jag kände mig förrådd.
Jag tänkte:
"Han är inte egentligen en del av dövas gemenskap."
De värderingar som fostrade honom när han växte upp
hade sin grund i de hörandes värld och de har stannat kvar hos honom.
Om han hade fötts döv så tror jag inte att han hade förrått oss.
Jag bara kandiderade för positionen,
och på grund utav att jag är döv,
så har jag hamnat i strålkastarljuset, mer än vad jag borde.
På campus bedömde studenterna
det som sades på presskonferensen.
Det var ett sådant bottennapp.
Jag förväntar mig att studenterna hjälper till att lära mig
om dövhet och teckenspråk, vilket jag börjar med i denna stund.
De vinner alltid.
Det ökade studenternas ilska.
Allting är för tillfället utom kontroll,
vilket ni redan vet.
Maktsystemet på campus har brutits ned.
Om det går ännu längre
så måste jag göra något för att få det under kontroll.
Vår främsta nyhet ikväll är att styrelseledamöterna
spenderade dagen med att planera
och utforma en strategi för att ta kontroll över Gallaudets campus.
Vi fortsatte att säga: "Inget våld, ingen skadegörelse.
Inget våld, ingen skadegörelse."
Det ser ut som att vi måste arrestera ett flertal människor.
VI GER INTE UPP!!!
Stereotypen fanns redan:
"Om de inte pratar så är de dumma i huvudet."
Vill vi lägga till våldsamma till det?
Gå bort från trottaren, sir.
Pressen var där med sina kameror.
Om vi hade gjort upplopp så hade vi förlorat allt stöd.
Vi behövde stöd utifrån, speciellt från pressen.
Det är många kameror riktade mot oss.
Hoten, försöken att skrämma oss, demonstrationer, oordning…
Jag vill veta precis allt som kommer att hända
innan det händer.
Här är ett utdrag ur en ledare: "Studenterna verkar inte förstå
skadan som deras flört med aktivism kan göra
för skolans rykte."
Polisen slog en student i ansiktet.
Vem som än skrev det…
…ta dig i arslet.
Såvitt jag har förstått
betalar skattebetalarna 75 % av skolans kostnader.
Vad händer om kongressen säger: "Vi stryper tillgångarna
såvida ni inte går tillbaka till era lektioner?"
Vad händer om allt går upp i rök…
…och kongressen stryper tillgångarna?
Då måste Gallaudet stänga.
ONSDAG
På onsdagen
hade vi förlorat tre nätters sömn.
EN DÖV REKTOR NU!
Vi åt inte så mycket.
Vi var uttröttade.
Jag är övertygad om att ni känner er dränerade
så jag kommer att fatta mig kort…
Någon sa att vi hade erbjudits en intervju
den kvällen på nationell tv.
Med möjligen en miljon tittare.
Så de bad mig stå inför kameran, live,
med Zinser.
Hade du velat göra det?
Jag var jättenervös i limousinen.
Det var ett enormt ansvar.
Det var vår sista chans att bli hörda.
Så jag satte på mig hörapparaten.
Jag vill kunna höra
för att ha det medvetandet om omgivningen som följer med det.
Okej, en minut till sändning.
- Säg till när du är redo? - Kameran rullar.
Studenterna vid Gallaudets universitet för döva
menar att skolans administration vägrar att lyssna
och därför har studenterna stängt ner skolan.
Jag var på mitt rum med mina vänner.
Många studenter var tillsammans i olika rum.
Hon finns ibland våra gäster idag
och Gallaudets studentordförande, Greg Hlibok, är även han med oss.
Nio, åtta, sju, sex…
…fem, fyra, tre, två, ett.
Vi är live.
Det här är ABC:s News Nightline,
direkt från Washington med Ted Koppel.
Ni må finna det distraherande för en kort stund,
men om någonsin innehållet i ett program
borde vara tillgängligt för nationens hörselskadade,
så är det kvällens program.
Många döva och hörselskadade människor
har inte tillgång till dolda undertexter så ikväll har vi textat programmet.
SAMTIDIGT SOM DU LYSSNAR OCH TITTAR PÅGÅR EN OERHÖRT
VIKTIG HISTORIA FÖR DE HÖRSELSKADADE IBLAND OSS.
Vi är live om 90 sekunder.
Det var så mycket att tänka på,
det var så många tankar som flög igenom mitt huvud.
Och tv-folket gav mig tips,
och de sminkade mig och alla knackade på mig.
Och jag bara: "Nej, nej, nej, det är för mycket.
Jag måste få fokusera."
Jag sa till mig själv…
"Jag är döv.
Det är den jag är.
Jag kan bara…
…vara mig själv."
Fyra, tre, två, ett.
Dr Zinser…
…kommer det inte en punkt då du måste medge
att universitetet måste fungera,
och om det inte kan göra det med mig, så får det bli med någon annan?
För tillfället
så möts jag av en väldigt stark åsikt
om att jag bör avgå
men jag är för tillfället inte övertygad om att det är en enhällig uppfattning.
Jag har sett många bevis på stöd…
Hur var Zinser?
Väldigt professionell.
Jag har sett tecken på stöd från King Jordan…
Väldigt lugn.
Greg, får jag fråga,
är du beredd på
att finna en lösning som kan gynna alla?
Det som händer nu gynnar ingen.
Okej, Ted…
…jag vänder mig nu till dr Zinser
för jag känner att det är viktigt att kommentera det hon sa.
Tja, kan du svara mer direkt
på frågan jag ställde, och den är,
allt prat om att kommunicera,
vore det möjligt att ni imorgon…
Hur var Greg?
Det var nästan som:
"Du pratar om mig och jag är på nationell tv…"
Han var osäker.
…att försöka komma på en lösning.
Vi närmar oss slutet av skolåret
och många människors liv störs säkerligen av det här.
Kan ingenting lösas genom medling, ens nu?
Jag satt där och tänkte att det som hände inte var bra alls.
Jag kanske bara var rädd.
Jag är fast besluten att ta mig an ansvaret
som jag svor att åta mig i söndags kväll
tills dess att styrelsen ber mig avgå…
Han bara tog det.
…jag har åtagit mig positionen efter att ha blivit erbjuden den…
Hans mentalitet var densamma som hos de flesta döva.
Precis som min fars.
"Tänker ni placera mig i källaren? Visst."
Han bara accepterade det.
Det är bara en vana.
De har bara dragit det så långt,
och de har en stark tro på
att döva inte är kapabla att göra någonting alls.
Gör som du blir tillsagd.
Bliv vid din läst.
De internaliserar det de fått höra hela sina liv, att de inte kan.
Och det är därför orden "kan inte"…
…har fastnat i deras sinnen.
FÅR JAG FRÅGA EN TILL SAK, OCH SEDAN DRA EN SLUTSATS.
Dr Zinser…
…jag vet att du förstår eftersom du är en medkännande person.
Kan du förstå det till den punkt
där du till och med kan säga:
"Om det är så viktigt
för dem, så borde jag avgå" ?
Styrelsen har auktoriteten att bedöma
vem som borde bli ny rektor. Jag är inte i en position att göra det.
Vi har 30 sekunder kvar.
Tack, Ted. Jag tror
att döva personer har många förmågor…
Så bevisa det!
Kan jag få avsluta mitt uttalande?
Jag tror ärligt… Jag tror innerligt på
att en döv individ en dag…
Det har vi hört förr. Jag är trött på det påståendet.
"En dag", om och om igen. "Någon dag, en döv…"
Vi måste bryta cirkeln.
Vi har fått höra det i 124 år.
Vi är trötta på att höra det.
Och så gjorde han äntligen sin röst hörd.
Det går runt i en cirkel.
Varje gång en ny rektor börjar så säger de: "Tja, en dag."
Föregående rektor har alltid sagt. "Någon dag…"
Vi fortsätter sändningen lite till.
Dr Zinser måste få en chans att besvara det här.
Tack, Ted. Jag vill påpeka att universitetet förtjänar
en fortsatt stark ledning in i framtiden
- oavsett… - Ursäkta.
Menar du att en döv person inte kan ta oss in i framtiden?
Inte alls.
Greg, jag ber om ursäkt om mitt påpekande förargade dig.
Hans tecknande blev mer och mer känslosamt.
I så fall bevisar det bara att föregående rektorer
har misslyckats, om de inte har tillhandahållit några döva ledare.
Han fann sin röst.
Okej, kom ihåg, styrelsen består av 17 hörande.
Nästintill ingen av dem kan teckenspråk.
Ingen av dem vet någonting om döva människor.
De träffas tre gånger om året, röstar om något och åker därifrån.
Jag vill vara så döv jag kan bli.
De vet ingenting om dövhet
så dr Zinser borde inte lyssna på styrelsen.
De borde lyssna till våra krav och önskningar, för vi vet vad de är.
Okej, jag är rädd att vi måste
avsluta här.
Det är kvällens rapport, jag är Ted K…
TORSDAG
TUTA FÖR EN DÖV REKTOR NU
Studenterna stärks av biltutor de inte kan höra
som tutar för att stödja deras sak.
DÖVA STÅR STARKA LÅT AMERIKA SE/HÖRA OSS
Folk vinkade när de åkte förbi.
TUTA
Det var… Åh, förlåt.
Förlåt.
Det är något från de hörandes värld, jag vet.
Jag vek upp tidningen och såg framsidan.
GRUPPER ANSLUTER SIG TILL GALLAUDETS PROTEST
Jag fick gåshud.
Studentdemonstrationen
vid nationens enda universitet för döva
drar till sig nationell uppmärksamhet.
Jag sympatiserar med studenterna.
Det är nödvändigt.
Jag tycker att det är en bra idé.
Det bara exploderade och det var mäktigt.
Folk fortsätter att ringa in
för att uttala stöd och skänka pengar.
Ekonomiska bidrag skickas till
De Dövas Riksförbund, adresserat till En Döv Rektor Nu-kampanjen.
Studenterna har redan samlat in
över 27 000 dollar för sin sak.
Vi blir starkare
och större och större som grupp.
Folk bad hela tiden om intervjuer.
"Hle-bok".
Greg Hlibok.
Han är Greg "Hill-bok".
Någon räckte mig en mikrofon
och jag sa: "Åh, nej, jag behöver den inte. Det är bra. Tack."
Hade de inte universitetets
bästa för ögonen?
Nej.
Vi ser
busslaster fulla med folk, som kommer från hela landet,
för att visa sitt stöd.
Vi fick inte bara stöd
från hela landet, utan från hela världen.
Från Sverige, Tyskland, Afrika.
Vi fick ett fax från Kina.
Jag förstod inte det kinesiska språket,
men det hade också en bild med en person som hurrade.
Det är början på vår medborgarrättsrörelse.
Vad menar du
med att Gallaudets studenter har förtryckts?
Talar vita människor för svartas intressen vid universitetet?
Många afroamerikaner
marscherade och hejade på oss.
De förstod.
…ATT FUNGERA I EN HÖRANDE VÄRLD!
I åratal har döva varit en ganska passiv minoritet.
Den här veckan kräver de sin rätt.
Hörande människor talar om för oss, vad de kan göra för oss.
De tenderar att säga: "Vi ska hjälpa er",
men det vi ber om…
- Är självbestämmande? - Ja.
Vi är besvikna
på styrelsens handlingar. Gallaudets studenter har rätt.
Det är dags för styrelsen att medge att de har begått ett misstag.
Vi tänker inte sluta.
Vi tänker fortsätta kämpa.
Innan dess hölls vi i mörkret…
…men nu kan världen se oss.
Vi blir starkare och starkare
och vi är jättestarka nu.
Fram till dess trodde jag att det bara var en studentdemonstration.
Och det tog en stund
att förstå att det inte bara var en demonstration.
Det var en revolution.
Och jag tänkte:
"Vad har jag gjort?
Jag är dekan nu…
…men jag kommer att vara döv för alltid."
Igår
gjorde jag ett uttalande som stödde styrelsen auktoritet
i att utse rektorn för Gallaudets universitet.
Faktum är att min personliga reaktion på styrelsens beslut
var och är ilska.
Jag vill nu officiellt bedyra mitt stöd
för Gallaudets gemenskaps ståndpunkt.
Sedan sa King: "Jag har begått ett misstag",
och vi bara: "Åh, åh."
Vi säger ofta att den bästa läraren
är en bra student.
Gallaudets universitet har lärt sig enormt mycket från sina studenter.
De har blivit våra lärare.
Alla döva människor är skyldiga Galluadets studenter tacksamhet
för att de insisterar på att det är dags nu.
Med mig live från Gallaudet
är en av studenternas ledare, Bridget Bourne.
Vad är studenternas reaktion
på att dr Jordan har ändrat sin ståndpunkt?
Han har vaknat upp.
Det var som: "Jag fattar."
Han blev en bättre, ny döv person.
Han förstod att istället för: "Åh, jag drog nitlotten…"
Nej.
Det är okej att vara döv.
Igår stod du vid rektor Zinsers sida.
Ikväll, om de tittar,
vad skulle du säga till dem?
Jag ber dr Zinser att känna efter i sitt hjärta…
…att verkligen se vad som händer runtom i landet
och tänka efter på djupet
vad det här innebär för den döva gemenskapen.
ÄR GREG DÄR, KOM
Jag kom till Gallaudets universitet
endast för att finna en växande kris.
Jag vaknade…
Tydligen hade det hållits en presskonferens kvällen innan
när alla sov.
Symbolismen i den här positionen är så viktig
att vi måste hörsamma det större problemet.
Jag har därför dragit slutsatsen
att det bästa sättet att återupprätta ordningen
är att avgå.
Wow, hon avgick verkligen!
Och alla sa: "Någon söker dig på teleprintern."
Jag var tvungen att gå tvärs över campus.
SÖNDAG
Och när jag gick dit följde de efter.
Jag hann inte ens stänga dörren.
Teleprintern fanns i ett bås med glasväggar.
Det var som ett litet akvarium med alla som stirrade på mig.
GREG HÄR, KOM
Jag stod precis bredvid Greg.
Det var jag, Tim, Bridgetta, vi fyra.
Vi var så nära.
Och det stod: "Vad heter dina syskon?"
För att försäkra sig om att det det var rätt person som svarade.
…Jane Bassett Spilman.
Hon har ett uttalande som hon vill dela med er.
Fru Spilman?
God kväll.
Den här veckan har vi kommit att inse
att vi har en allvarlig kunskapslucka i vår förståelse
om komplexiteten i de problem vi har mött under veckan.
En del har sett mig som ett stoppblock
för universitetets framtid.
JAG VILL INFORMERA DIG OM…
Och eftersom Gallaudets framtid ligger mig varmt om hjärtat
så flyttar jag bort stoppblocket.
Jag har idag lämnat in min avskedsansökan.
SPILMAN HAR AVGÅTT
Båset skakade.
Slumpartade bokstäver dök upp på teleprintern.
Styrelsen hade inte bara
i uppdrag att utse en rektor,
men att vara behjälpliga i att förverkliga en dröm.
Att upphöja en döv person
till rektorspositionen
på det bästa läroverket
för döva och hörselskadade
i världen.
I KING ÄR REKTOR
Studenterna och deras ledare:
Tim,
Bridgetta,
Greg,
Jerry.
Ni har funnit enande,
byggt styrka och mening,
visat mod,
och hittat makten
i att påverka er egen framtid.
Studenter vid Gallaudet
firar ikväll det de kallar början på en ny, modig era.
Studenterna slipper repressalier
för sina demonstrationer
och en majoritet av döva kommer att väljas som styrelseledamöter.
King! King! King!
Vi kan ärligt säga att den här veckan
kom vi samman och förenades
och besegrade vår egen tveksamhet mot att stå upp för våra rättigheter.
Makt Åt Döva!
Makt Åt Döva! Makt Åt Döva!
Makt Åt Döva! Makt Åt Döva! Makt Åt Döva!
Hur det känns?
Större än hela universum.
Jag kan inte förklara det.
Jag var så stolt.
Jag hade aldrig förut varit så stolt
över att vara döv.
Vi är ett!
Vi glömde
allt som hade utspelat sig mellan oss under veckan.
De säger hela tiden: "Du kan inte, du kan inte."
Och vi svarade: "Nej, inte den här gången.
Döva kan."
Jag såg mig omkring och tänkte:
"Att vara döv i en hörande värld stoppar en inte från någonting."
Du kommer att minnas det här för alltid!
Jag pratade med morfar.
Han sa: "Du hade rätt."
Det kändes så bra.
Tänk att morfar sa det till mig.
Jag måste ha gjort något rätt.
Världen ser oss som ingenting!
Är vi ingenting?
Nej!
- Är vi ingenting? - Nej!
Vi vill höras!
SEGERN VID GALLAUDET VAR EN DEL AV EN STÖRRE RÖRELSE
FÖR FUNKTIONSNEDSATTAS RÄTTIGHETER
TVÅ ÅR SENARE RATIFICERADE KONGRESSEN
LAGEN OM MÄNSKLIGA RÄTTIGHETER FÖR PERSONER MED FUNKTIONSNEDSÄTTNING
I. KING JORDAN VAR REKTOR FÖR GALLAUDETS UNIVERSITET UNDER 18 ÅR
OCH EN DÖV REKTOR HAR INNEHAFT POSITIONEN SEDAN DESS
UNDERTEXTER: MY JOHANSSON