Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FILMAS KADRI IR UZŅEMTI VIENAS NEDĒĻAS LAIKĀ, 1988. GADA PAVASARĪ
Esat gatavs?
Neredzu tulku.
Kam domāts mikrofons?
Es parasti rādu šādā līmenī.
Jā, tieši šeit.
Taču, kad aizraujos, tad daudz kustos.
Noteikti būs labāk, ja uzlikšu brilles.
Labi.
Lai gan varu arī iztikt bez tām.
Visi gatavi?
Jā! Beidzot!
Man ir stāsts, ar ko dalīties.
GALADETA UNIVERSITĀTE VAŠINGTONA
VIENĪGĀ NEDZIRDĪGO UNIVERSITĀTE VISĀ PASAULĒ
Es biju draudzenes istabiņā.
SVĒTDIENA
Kad pēkšņi…
nozibēja gaismas…
un es sajutu vibrāciju.
Kāds klauvēja pie durvīm…
kas nozīmē, ka ir jāpasteidzas.
Aši pieskrēju pie durvīm…
un devos uz kopmītņu izeju.
Pārraidām tiešraidē no Galadeta Universitātes,
kur studenti protestē,
jo viņi vēlas iegūt tiesības lemt par skolas nākotni.
Drīzumā izvēlēsies jaunu prezidentu.
Studenti vadībā vēlas saredzēt sev līdzīgu personu.
Es braucu no ātrās ēdināšanas restorāna.
Un es braucot ēdu.
Tobrīd ar otru roku rādīju zīmju valodā,
bet es satikos ar dzirdīgu meiteni. Un viņa bija pārbijusies.
Viņa iesaucās: "Ak Dievs! Skaties uz ceļu!"
Es atbildēju: "Tikai mieru."
Kad piebraucu pie kopmītnēm…
ļaudis dauzīja
pa manas mašīnas motora pārsegu.
Studenti visu dienu protestē
pie Galadeta Universitātes vārtiem.
Savukārt ēkā noris mācību iestādes valdes sapulce.
Ja studenti panāks savu,
universitātei būs pirmais nedzirdīgais prezidents
124 gadu laikā.
Es gāju lejā pa kalnu un ieraudzīju daudz cilvēku.
Pūlī valdīja pamatīgs prieks.
Es pie sevis nodomāju: "Viņi izvēlēsies nedzirdīgu cilvēku."
Šī ir vienīgā nedzirdīgo universitāte visā pasaulē.
Tās 124 gadu vēsturē prezidenta amatā nav bijusi nedzirdīga persona.
1864. gadā Abrahams Linkolns izsludināja likumu
par pirmās nedzirdīgo studentu koledžas izveidi visā pasaulē.
NEDZIRDĪGU PREZIDENTU – TŪLĪT PAT!!
Ir pienācis īstais brīdis. Aiziet!
Kāds bija atnesis kasti.
Tajā bija skrejlapas.
Kāds man iedeva lapu.
Es ieraudzīju to lapu…
paņēmu rokās, izlasīju.
Redziet – es taču teicu.
Tādi ir tie dzirdīgie ļaudis.
Es paskatījos apkārt, un pēkšņi…
Šovakar Galadeta Universitātē kūsā emocijas.
Valde prezidenta amatam
izvirzīja nevis kādu no diviem nedzirdīgajiem kandidātiem…
bet gan dzirdīgu sievieti.
Es atsakos kam tādam piekrist.
Finālā nokļuva divi nedzirdīgi vīrieši,
Hārvijs Korsons un Ērvings Kings Džordans,
Galadeta Universitātes dekāns.
Pretrunīgi tiek vērtēta trešā kandidāte,
dzirdīga sieviete, Elizabete Zinzere.
Tas nebija iespējams, ka viņi izvēlētos dzirdīgu personu.
PIEKRĪTAT ŠĪM SKREJLAPĀM? PATURĒSIET TĀS?
VARBŪT IZMETAM? SADEDZINĀM? JĀ!!
Viņi bija tik nikni.
Viņi jutās aizskarti.
Viņi gribēja ārdīties.
Mana pirmā doma bija: "Kontrole."
Viņi nebija valdāmi.
Es skatos uz tolaik uzņemtajiem kadriem,
un jūs izskatāties satriecoši.
Tobrīd biju daudz slaidāks.
Es piecēlos kājās un teicu: "Klau, sēdēties!"
Un visi paklausīja.
DIENVIDĀFRIKĀ IR APARTEĪDS. MUMS – NEDZIRDEĪDS
Esmu tikpat aizvainots kā jūs,
kad mums saka, ka nedzirdīgi ļaudis
nav piemēroti šim darbam.
DŽERIJS
Es redzu personu, kas ir apņēmības pilna…
un gatava mesties cīņā.
Jūs tāds vienmēr esat bijis?
Citiem cilvēkiem
es šķitu kā eņģelītis, taču mani vecāki gan tā nedomāja.
Viņuprāt, es biju mazs dēmoniņš.
Ļaujiet precizēt, jūs neesat eņģelis?
Nu, man virs galvas spīd oreols,
taču tas ir nedaudz pabalējis.
Un sašķobījies.
Mans tēvs bija pats labākais zobu tehniķis.
Daudzi gāja uz praksi tieši viņa dēļ,
bet viņiem nebija ne jausmas, ka viņš ir nedzirdīgs.
Citi tehniķi teica:
"Ak, tas ir apkaunojoši, ka pie mums strādā nedzirdīga persona."
Tāpēc viņam lika strādāt pagrabā.
Un tur viņš arī katru dienu strādāja.
Viņam neļāva būt kopā ar kolēģiem augšstāvā.
Viņš bija par to nikns?
Nedzirdīgi ļaudis tobrīd bija pie tā pieraduši.
Viņi nepretojās.
Bet es kam tādam nepiekritīšu.
Vai esat apbēdināti?
Cik lielā mērā?
Tā jau labāk.
Ar mani tā nenotiks.
Pasaule mūs nevar apturēt!
Šis skandāls ir izgaismojis ļaudis,
kas ir pieraduši strādāt
bez mediju izraisītas uzmanības.
Mēs runājam par Galedeta Universitātes valdi.
Es prasīju, lai atsūta vienu cilvēku, un paskaidro mums.
Bet šie pateica: "Esam aizņemti."
Muļķības!
Valdes locekļi
nevēlējās publisku konfrontāciju.
Tas nozīmē, ka mēs viņu acīs bijām nekas.
NEDZIRDĪGU PREZIDENTU – TAGAD!
Tāda ir viņu attieksme.
Mēs prasījām: "Kur ir valde? Kur?"
Mēs gribam zināt, kāpēc tā nolemts!
Mēs vēlamies paskaidrojumu!
Taču es zināju, kur ir valdes locekļi.
ŠOVAKAR VAŠINGTONA
Dusmīgi studenti devās uz viesnīcu Mayflower,
kur daļai valdes locekļu paredzēts vakariņot.
Es biju priekšā.
Es visus vedu.
Laikam jau studenti mani izvēlējās.
Es biju studentu pašpārvaldes prezidents,
taču mani ievēlēja tikai pirms dažām dienām.
GREGS
Mēs nevaram to pieļaut! Nevaram!
Mani burtiski iemeta ūdenī, kad es vēl nemācēju peldēt.
Tas ir kā pliķis sejā.
Daudzi ļaudis nāca man klāt.
It kā es būtu atbildīgais.
Viņi saredz manī gidu un saka: "Vadi mani. Ko tālāk?"
Kurš bija atbildīgais?
Es.
VIESNĪCA MAYFLOWER
Valde ir trešajā stāvā.
Vai zināt, ko viņi dara?
Viņi sēž, bauda maltīti
un smejas par studentiem.
Neļaujiet valdei aiziet, nerunājušiem ar mums.
Studenti kā mērķi ir izvēlējušies valdes priekšsēdētāju
Džeinu Basetu Spilmenu.
Fui, tā sieviete.
Ir daudz sakaitētu emociju. Joprojām nesaprotam.
Man šķiet, ka prezidenta amatam vajadzēja izvēlēties nedzirdīgu personu.
Viņa bija snobisma un bagātības iemiesojums.
Viņa bija ģērbusies kā ģenerālis.
Jūs pārstāvat nedzirdīgus ļaudis.
Valdīja haoss.
Visi vienlaikus rādīja zīmju valodā.
Mums vajadzēja kaut kā vadīt pūli.
Policija jūs var aizturēt.
Tā būs jūsu atbildība.
Es nolēmu doties uz skatuves.
Policijai šķiet, ka pūlis ir pārāk tuvu.
BRIDŽETA
Izretojamies.
Es neko nedzirdu.
Esmu pilnībā nedzirdīga…
taču manī pulsē ritms.
Es zinu, kā sekot ritmam.
Ir iespējams kustēties līdzi mūzikai, jo to sajūti.
Vidusskolā biju karsējmeitene.
Dejojām kā spēlē Pac-Man.
Mūsu kopienā ir tāds jociņš,
ka, iekāpjot auto un ieslēdzot radio,
mēs sakām: "Super, mūzika…"
Bet patiesībā skan ziņas.
Kustības un ritms…
ir visa pamatā.
Spilmena, pazūdi!
Es sapratu, ka mums vajag ritmu,
lai visi būtu uz viena viļņa.
Spilmena, pazūdi!
Jums, draugi, izdodas!
Valde jūs uzklausīs.
Spilmena piekrita uzklausīt studentus.
Policija teica, ka viņu pasargās.
Es atnācu, lai pateiktu, ka mani sauc Džeina Baseta Spilmena.
Esmu universitātes valdes priekšsēdētāja.
Atvainojiet, Džeina.
Atvainojiet. Mēs neesam apmierināti
ar jūsu nesen pieņemto lēmumu.
TIMS
Jums ir tas mums jāpaskaidro…
Kad tikos ar Spilmenu, biju pārskaities.
Mums bija nedzirdīgi kandidāti. Mēs bijām gatavi.
Viņi bija labi kandidāti.
Divi pret vienu.
Divi nedzirdīgi pret vienu dzirdīgu.
Manuprāt, visi ir pelnījuši skaidrojumu no jūsu puses.
Tim, jūs vēlējāties,
lai es ierastos un runātu ar šiem ļaudīm.
Viņa bija izteikti formāla.
Vēlējāties, lai runāju ar studentiem.
Gluži kā angļu kundzīte.
It kā…
mēs būtu satikušies uz tējas dzeršanu.
Darīsim tā. Sākumā nedaudz parunāsim
un tad redzēsim, vai varam pieskarties šim tematam, labi?
Manuprāt, ir pienācis laiks
jums visiem atgriezties universitātē
un baudīt mierīgu vakaru…
Muļķības!
Mieru!
Man ir jautājums.
Vai jūs protat zīmju valodu?
Nē, es…
Viņai nebija nekādas sajēgas
par jebko, kas saistīts ar nedzirdīgajiem.
Itin nekādas.
Labi.
Džeina, ja varētu ko teikt…
Es pavaicāju: "Kāpēc?
Kāpēc izvēlējāties Zinzeri?"
Un tad viņa atbildēja:
"Nedzirdīgie nav gatavi iesaistīties
dzirdīgā pasaulē."
Ko?
Viņa tiešām tā pateica?
Viņa tā teica?
Un tulks teica: "Dzirdējāt pareizi."
Mēs gribējām aurot pilnā balsī.
Taču kā mēs varam kliegt…
mūsu valodā?
Viņu pasaule ir klusa, taču šīvakara dusmas
ir skaļas un skaidras.
Esmu tik nikna, ka man kļūst slikti.
Mēs sazinājāmies ar Dr. Zinzeri viņas mājās, Grīnsboro.
Es vēlos, lai viņi zinātu, ka esmu pagodināta
kalpot kā šīs diženās universitātes prezidente.
Mēs gaidījām 124 gadus.
Kāpēc? Kāpēc dzirdīgu?
Es sāku vārīties no dusmām.
Kā redzat, man aiz muguras
vairāki simti studentu ir sākuši pulcēties
universitātes sporta zālē.
Taču, manuprāt, nevaram izvērtēt
tikai vienu personas iezīmi.
Dzirdīgs vai nedzirdīgs –
tam nebūtu jābūt par pamatu diskvalifikācijai.
Sanācām kopā bariņā,
sasēdāmies riņķī apkārt un domājām: "Ko lai dara tālāk?"
Kaut kas ir jādara.
Bet kas?
Rīt izejam protestā?
Darām šādi? Nē, nevajadzētu vis.
Un ko jūs darījāt?
Mēs aizkaitinām daudzus cilvēkus.
Kurā veikalā?
Braucam uz Floridas ielas veikalu.
Nebija runa tikai par nedzirdīga prezidenta ievēlēšanu.
Tas bija kas vairāk.
Dzirdīgi ļaudis nemitīgi mūs apspiež.
Studenti apgalvo – valde
ir aizspriedumiem pilna pret nedzirdīgajiem.
Aiziet!
Tas bija īstais brīdis piešķilt uguni.
Linda, pirms sākam, man ir jautājums.
Vai studentiem ir jebkāda iespēja
mainīt pieņemto lēmumu?
Pēc valdes priekšsēdētājas teiktā,
šis ir gala lēmums. Valdes viedoklis nemainīsies.
Pagale ir aizdegta.
Tagad vai nekad! Mēs gribam tagad.
Mēs jau tagad gribam nedzirdīgu prezidentu.
Vectēvs man piezvanīja
ar teleprintera palīdzību.
Tā ir tāda ierīce, ar kuru veicam telefona zvanus.
ČAU, OPĪT. DT
DT nozīmē – "droši turpini,
tagad ir tava kārta rakstīt".
Bet viņš neraksta ātri.
SKATĪJĀMIES ZIŅAS
Mans vectēvs teica…
LŪDZU, CIENI VECĀKUS CILVĒKUS
Ak Dievs!
Viņš tā neteica, bet zinu, ka nodomāja gan.
Samierinies.
Nelecies.
Mani vecāki šķīrās, kad man bija seši gadi.
Vectēvs bija man tēva lomā.
Viņš 1930. gados apmeklēja Kolumbijas Universitāti.
Tobrīd nebija nodrošināti tulki.
Viņam bija jālasa no lūpām,
taču viņš absolvēja ar veseliem trim grādiem.
Tādēļ viņš no manis daudz sagaidīja.
Ja mēs publiski rādījām zīmju valodā, viņam tas nepatika.
Viņš man allaž teica:
"Rādi zīmju valodā 45 cm lielā kvadrātā. Vairāk gan ne."
Un tad es nodomāju: "Labi, ļauj man
pamazām rādīt zīmju valodā aizvien lielākiem vēzieniem."
Tas bija kā raustīt lauvu aiz ūsām.
Viņš man teica: "Ir ļoti svarīgi, lai tu iederētos dzirdīgo pasaulē."
Es nodomāju: "Kāpēc?
Man nevajadzētu iederēties dzirdīgo pasaulē.
Man ir pašam sava pasaule."
PIRMDIENA
Lai arī bieži demonstrācijas
pavada dusmas un trokšņi…
UZTAURĒ PAR NEDZIRDĪGU PREZIDENTU!
…viņu protests – gluži kā viņu pasaule –
noritēja dziļā klusumā.
IR PIENĀCIS LAIKS
Galadeta Nedzirdīgo universitātes studenti apgalvo,
ka skolas vadība viņus neuzklausa.
Tādēļ studenti
ir aizslēguši universitāti.
Mēs aizslēdzām visus vārtus.
Un studenti ar autobusiem…
bloķēja visas ieejas studentu pilsētiņā.
Kas jūs esat? Apsardze?
Jūs šeit strādājat? Esat darbiniece?
Mums bija kā armijā, kad visas rotas ir gatavībā rīkoties.
Izveidojām savu štābu.
Vai studenti ir gatavi turpināt ieeju bloķēšanu?
Pavisam noteikti.
Mēs labprāt atteiktos no savas dvēseles, lai iegūtu nedzirdīgu prezidentu.
Mēs valdījām pār zemi šo.
Studentus aizkaitināja
universitātes valdes priekšsēdētāja Džeina Baseta Spilmena…
ES LABĀK SAPROTU ZĪMJU VALODU NEKĀ SPILMENU!
…Viņa aizstāvēja prezidenta, kas neprot zīmju valodu, izvēli, sakot:
"Nedzirdīgie nav gatavi iesaistīties
dzirdīgā pasaulē."
Tas kļūdainais citāts, it kā sakot…
"Nedzirdīgie nav gatavi iesaistīties dzirdīgā pasaulē."
Tas ir absolūti nepatiess.
- Jūs tā neteicāt? - Neteicu vis.
Mani pārprata.
Ko tad jūs teicāt?
Nu, es runāju ar tulka palīdzību, protams.
Un tie bija… visai unikāli apstākļi,
kad virs galvas riņķoja helikopteri.
Tāpat aiz loga tūkstošiem studentu
kliedza un auroja.
Valdīja zināms juceklis.
Un tādēļ to, ko es teicu,
nemaz nevaru atkārtot, jo es to visu neatminos.
- Jums ir māja Basetā, Virdžīnijā. - Trīs.
Nu, jums bija trīs mājas, kur doties,
kur patverties no šī visa.
Tā gan.
Kādā brīdī nodomājāt: "Laiks doties prom?"
Ne reizi.
Es ticu…
ka jānosprauž mērķis, par ko esi pārliecināts…
un lai tur vai kas, jātiecas uz to mērķi.
MĒS NEPADOSIMIES… LĪDZ MUMS BŪS NEDZIRDĪGS PREZIDENTS
Gribam nedzirdīgu prezidentu jau tagad!
Valde ar prieku ar jums tiksies
tikai ar vienu nosacījumu.
Ļaujiet piekļūt universitātes pilsētiņai.
Nē!
Atvērsim pilsētiņu, ja būs nedzirdīgs prezidents.
Valde saka, ka nerunās ar jums,
kamēr teritorija ir slēgta.
Jā, tieši tā arī viņi teica.
Varu pabeigt?
Nē.
Tad jau saruna nesanāks. Uz redzēšanos.
Ja nevēlaties vienoties…
Un ko jūs teicāt?
Viņi tikai lūdz, lai atverat teritoriju
tikšanās laikā.
Studenti nepiekrita valdes piedāvājumam tikties,
ja tiktu pieļauta universitātes atvēršana.
Daudzas ēkas bija tukšas.
Notikušo uzskatāmi ilustrē vienas klases tāfele.
Uz tās rakstīts – šodien nav stundu.
Tāpat ikkatrs, kas tās apmeklētu, tika nosaukts par nodevēju.
Taču tajā pirmdienā
daudzi studenti turējās pretim.
Viņi negribēja iekulties nepatikšanās.
Viņiem bija bail, ka tas ietekmētu viņu sekmes.
Un daļa studentu neticēja, ka nedzirdīga persona to var paveikt.
Es viņiem skaidroju, sakot: "Mums viņi ir jāpārliecina."
Bet šie atbildēja: "Nē, nedomāju, ka mums būs nedzirdīgs prezidents.
Mēs to nevaram panākt."
Man bija tādas šaubas.
Es ļoti uztraucos.
Es to neizrādīju, bet trīcēju kā apšu lapa.
Jums bija bail?
Nē.
Kuram ir atslēgas?
Ja būtu studentu pārstāvis,
viņi tajā ieklausītos.
Kurš ir jūsu pārstāvis?
Tobrīd mēs nolēmām, ka mums
ir jāizvēlas līderis.
Labi. Tagad ir laiks izvēlēties nedzirdīgu prezidentu…
Aprakstiet Timu.
Entuziasma pilns, enerģisks.
Mēs vēlamies, lai Spilmena tiktu atlaista no priekšsēdētājas amata.
Tur bija tikai vīrieši.
Es sevi lauzu, lai piebiedrotos, jo man tas bija jādara.
Spilmenai, iespējams, ir nauda…
Kā jūs aprakstītu Bridžetu?
…bet viņa nejūt līdzi nedzirdīgiem ļaudīm.
Stipra.
Liberāli noskaņota sieviete.
Bridžeta vienmēr uzstāja uz "sieviešu problēmu" atrisināšanu.
Džerijs un citi klasesbiedri teica:
"Ak, Bridžeta visu laiku runā par sieviešu tiesībām."
Es atbalstu sievietes. Esmu feministe.
Kāds vaicāja: "Ja vienā glābšanas laivā būtu nedzirdīgi vīrieši,
bet otrā dzirdīgas sievietes,
kurā tu kāptu?"
Es kā prezidenti atbalstu sievieti,
taču tai ir jābūt nedzirdīgai personai.
Aprakstiet Džeriju.
Ir pienācis laiks. Nost ar šo apspiešanu!
Viņš bija tik emocionāls. Viņš ātri pārskaitās.
Viņš drīzāk izsistu sienā caurumu,
nekā meklētu atslēgu, lai atslēgtu durvis.
Savukārt Gregs…
bija diametrāli pretējs.
Viņš bija racionālāks.
Kāds ir Gregs kā cilvēks?
Tiešām gribat par to runāt?
Jā.
Gregs ir ļoti kluss.
Viņš rāda zīmju valodā tā nedroši.
Viņš neizrāda daudz emociju.
Viņš nav tik ārišķīgs, skaļš kā es.
Man enerģija plūst no plaukstām uz citiem cilvēkiem.
Es varu sacelt kājās veselu pūli.
Un tad mēs visi vienojāmies,
ka Gregs Laibaks būs mūsu līderis.
Mēs visi bijām vienoti. Bez jebkādām ierunām.
Manuprāt, viņš nebija tam piemērots.
Gregs Laibaks Galadeta Universitātē
bija vidusmēra inženierijas students.
Viņš saņēma rokassaiti, kas apzīmē viņu studentu kustību.
Viņš tagad ir tās līderis.
…tā dzīvosim, līdz saņemsim…
līdz to panāksim.
Manuprāt, to godu piešķīra kādam, kas nezināja atšķirību
starp caurumu grīdā un paša pēcpusi.
Taču mēs zinājām, ka zaudēsim, ja nebūs plāna.
Es nepieņemu lēmumus.
Es tikai vadu sapulci. Tas arī viss.
Tas nozīmē, ka es izlemšu, kas runās.
Mēs tikāmies ar fakultātēm, darbiniekiem, absolventiem,
kas jau daudzus gadus centās tikt pie nedzirdīga prezidenta.
Viņi tur bija, lai studentiem dotu padomus.
Labi, ko tālāk?
Ko jūs, studenti, plānojat darīt?
Mēs nonācām pie četrām prasībām. Četrām.
Pirmā… nedzirdīgu prezidentu.
Neko nedarīsim, līdz nebūs nedzirdīga prezidenta.
Otrā… Spilmena pamet valdi.
Trešā… nedzirdīgiem ļaudīm jāpārstāv vismaz 51 % no valdes.
Un viņi silti ieteica pievienot ceturto prasību:
nekādu sankciju.
Lai panāktu, ka studenti justos drošāk un iesaistītos.
Mēs turpināsim izdarīt spiedienu,
līdz prasības tiks apmierinātas.
Tieši to studenti vēlas, vai ne?
Taču pats svarīgākais, mūs nedrīkst sašķelt.
Mums ir jāturas kopā. Mums ir jābūt stipriem.
Atveriet šos vārtus. Un tad nebūs nekādu problēmu.
Atveriet šos vārtus. Vēlamies, lai tie būtu vaļā.
Kāpēc gan?
Taču viņi meklēja apkārtceļus, lai iekļūtu universitātes teritorijā.
Viņi slepus izgrieza žogā caurumu…
un tika cauri.
Noteikti viņi tad nodomāja: "Tikām iekšā!"
Un tad viņi saprata,
ka mēs aizslēdzām arī ēkas.
Beigsiet, lūdzu?
Nē. Turpini filmēt.
Es mēģinu vienoties. Varam nedaudz parunāt?
Tad mūs informēja,
ka Spilmena un valde
ir gatavi ar mums runāt.
Tobrīd nevarējām uzrakstīt īsziņu.
Tāpēc, lai dabūtu visus studentus vienuviet…
ieslēdzām ugunsgrēka trauksmi.
Un visi tad saprata,
ka ir jāiet laukā.
Atceros, ka skatījos ārā pa logu
un saredzēju cilvēku mežu.
Laukumā bija simtiem cilvēku,
kas gaidīja Spilmenu.
Ko tobrīd jums nozīmēja Galadeta Universitāte?
Interesanti.
Man velk uz raudienu.
Padomājiet.
Es šeit esmu svešais.
Jūs visi esat dzirdīgi.
Taču, kad nonācu Galadeta Universitātē…
jutos kā mājās. Tā ir mana pasaule.
Kad sāku studēt universitātē,
tā šķita kā svētvieta.
Galadeta Universitātē nonāk studenti ar dažādu pieredzes bagāžu.
Un viņi satiekas, iepazīst cits citu.
Ļaudis ierodas no visas pasaules, lai šeit studētu.
Pasaulē ir tikai viena šāda vieta.
Kur nedzirdīgie var neizlikties.
Kad tur nokļuvu, es tā priecājos.
Tas bija kā doties uz citu valsti,
kur visi runā citā valodā.
Kā var aprakstīt sajūtu, kad tev ir ērti,
droši,
it kā būtu ar savu ģimeni?
Nedzirdīgo kopienas klints…
ir Galadeta Universitāte.
SPILMENAI JĀPAZŪD!
Tāpēc mēs nespējām pieņemt līderi,
kas nesaprata mūsu pasauli.
Mēs gaidījām, kad Spilmena ienāks telpā…
lai uzzinātu, kas viņai sakāms.
Kad viņa sāks runāt, klausieties.
Ja viņa nemainīs lēmumu,
tad mēs dodamies prom.
Labvakar!
Vakar Galadeta Universitātes valde
izvēlējās jaunu prezidentu.
Valdes vairākums secināja,
ka Dr. Elizabete Zinzere atbilda nospraustajiem kritērijiem.
Tiesa – izņemot,
un es atzīšu, ka tas ir svarīgs izņēmums,
taču viņai nav
padziļinātas izpratnes un zināšanu par nedzirdīgumu.
Pārējiem kritērijiem viņa atbilda.
Taču…
šī sieviete ir apņēmības pilna kļūt par daļu no šīs iestādes.
Viņa ir apņēmības pilna kalpot jūsu labā
kā brīnišķīga, veiksmīga prezidente.
Kā zīmju valodā parādītu to, ko darīja Spilmena?
Šī plauksta ir pastarītis.
Bet šī – varas smagā dūre.
Viņa ir apņēmības pilna sadarboties ar jums,
lai kļūtu par spēcīgu nedzirdīgo ļaužu atbalstu, lai kur dotos.
Es tikko runāju ar valdi.
Viņi nepiekrīt mūsu prasībām.
Dzirdējām, kā cilvēki sevi uzskatīja par augstākstāvošiem.
Mums kam tādam pat ir atsevišķs vārds –
audists.
Dažreiz šie cilvēki neapzinās, ka piekopj audismu jeb diskrimināciju,
bet dažreiz to ļoti labi zina.
Un tad kāds ieslēdza ugunsgrēka trauksmi.
Ir visai sarežģīti runāt tādā troksnī.
124 gadi.
Pietiek!
Ir pienācis laiks!
Bez jebkādām muļķībām!
Nedzirdīgu prezidentu – tagad!
IESTĀJIETIES PAR NEDALĪTU VIENOTĪBU
Man tā nebija. Man troksnis netraucēja.
Ja viņa prastu zīmju valodu, tad viņai tas nesagādātu problēmas.
Klusa nakts
Svēta nakts
Visi dus, nomodā
Vēl ir Jāzeps un…
Es uzaugu nedzirdīgo kopienā.
Mūsu saziņā nebija šķēršļu.
Jēzus silītē dus…
Tobrīd filmām un seriāliem nebija subtitru.
Manas dzīves laimīgākie brīži bija tad,
kad apsēdāmies pie virtuves galda un runājām zīmju valodā.
Stundām ilgi.
Mēs pa to galdu dauzījām.
Kaut kas arī izlija uz galda,
jo, kad runā zīmju valodā, plaukstas šaudās
un lietas iet pa gaisu.
Bērnībā vecāki pamanīja,
ka es nedaudz dzirdu.
Es izmēģināju dzirdes aparātus,
kas man palīdzēja runāt nedaudz skaidrāk.
Es varēju runāt pa telefonu. Bet es zvanīju tikai omītei.
Un kāds teica: "Hallo?"
"Hallo?" "Ak, es to sapratu."
"Kā iet?" "Labi."
"Kā tev šodien gāja? Kāds šodien laiks?"
Es pie sevis nodomāju: "Oho!"
Visai liels pašpārliecības lādiņš, ne? "Es to varu."
Tāpēc mans tēvs teica: "Tu mācīsies pašvaldības skolā."
Viņaprāt, nedzirdīgo skola nebija tik laba.
Viņš pabeidza inženierus bez tulka.
Viņš visu pats lasīja.
Viņš domāja: "Nav nozīmes, vai esi nedzirdīgs."
Viņš teica: "Mēģini runāt…
mēģini lasīt no lūpām…
centies no visas sirds."
Klasē skolotāja runāja.
Es tad māju ar galvu, lai izliktos, ka sapratu, kas notiek.
Es piefiksēju dažus vārdus.
Raķete.
Taču, ja skolotāja pagriezās
pret tāfeli un runāja,
es nezināju, kas notiek.
Tāpēc man lika nosēsties pirmajā solā.
Bērni teica…
"Tev ausis nestrādā."
Mana pasaule kļuva pavisam nelaimīga.
Šī bija dzirdīgo pasaule…
bet es tāds nebiju.
Īsi pēc plkst. 14.00
izplatījās baumas, ka E. Zinzere dodas uz universitāti.
OTRDIENA
Tātad trešajā dienā…
Zinzere saka, ka dosies uz universitāti.
Kā jūs uz to reaģējāt?
Simtiem studentu pulcējās pie vārtiem ar sveicieniem.
EJ MĀJĀS, ZINZERE!
Ko jūs teiktu studentiem,
kas apgalvo – "mēs jūs necienīsim",
jo neesat no viņu vidus?
Ticu, ka, tiklīdz iepazīsim cits citu,
mūsu attiecības kļūs sirsnīgas
un produktīvas.
GALADETA UNIVERSITĀTĒ IZVĒLĒTA DZIRDĪGA VADĪBA
Elizabetei Zinzerei ir bakalaura
un maģistra grāds māszinībās.
Taču viņai nav pieredzes ar nedzirdīgiem ļaudīm.
UN KAS IR ZINZERE? PARASTA MĀSIŅA!
Dr. Zinzere, vēlamies precizēt.
Esat apguvusi māsas specialitāti, un jums ir doktora grāds.
Mūsu acīs viņa nebija kvalificēta darbam.
Ir jāizprot nedzirdīgo kultūra. To var izdarīt, ja cilvēks ir nedzirdīgs.
Viņa nav ielūgta. Viņu šeit neviens negaida.
Šī nav viņas universitāte.
Policija vēlas atvērt šos vārtus.
Labi, mums jābūt uzmanīgiem.
Kā viņa plāno iekļūt universitātes teritorijā?
Te var iebraukt taksis?
Mums ir jāredz, kas sēž taksometrā,
jo mēs negribam, lai atbrauktu Džeina Baseta Spilmena un Zinzere.
TV raidījums NEWS 4
Studenti tagad ieskatās policijas automašīnās,
lai pārbaudītu, vai jaunā prezidente necenšas iekļūt teritorijā.
Stop!
Atveriet bagāžnieku.
"Te nav Zinzeres. Viss labi. Droši brauciet iekšā."
Viņi nespēlēja paslēpes.
Tā vietā viņi centās šo personu padzīt.
Mēs bijām kā slepena militārā bāze,
kur armija ar spogulīšiem pārbauda, kas notiek zem mašīnām.
Caur studentu barikādēm atļauts iebraukt tikai dažiem spēkratiem.
Stop!
"Te nav Zinzeres."
Šeit visu dienu klejoja baumas.
Zinzere ieradīšoties ar helikopteru,
kas nolaistos pie universitātes.
Es sarunāju, ka studenti skraida apkārt, novēro helikopteru.
Ja tas piezemētos, tad viņi mestos tieši zem lidaparāta.
Mēs Zinzerei neļausim ierasties,
līdz mums būs nedzirdīgs prezidents.
Bet šo personu mēs sirsnīgi sagaidīsim.
Skaidrāks par dienu. Nevienu citu.
Kings Džordans, Galadeta Universitātes dekāns
un viens no atraidītajiem prezidenta kandidātiem,
pievienojās protestētājiem, lai sniegtu savu atbalstu.
Es pieteicos prezidenta amatam.
DR. KINGS DŽORDANS VALDES LOCEKLIS
Esmu nedzirdīgs. Manuprāt, ir skaidrs, ka es vēlētos,
lai Galadeta Universitātei būtu nedzirdīgs prezidents.
Kad ieradāties universitātē,
sakiet godīgi,
tiešām ticējāt, ka studentiem izdosies?
Nē.
Labi.
Sveicināti. Esmu Ērvings Kings Džordans.
Manuprāt, daudzi no mums neticēja, ka studentiem izdosies.
Es priecājos par paveikto darbu
pēdējo astoņu mēnešu laikā. Taču esmu gatavs, nu…
Kāds bija Ērvings Kings Džordans?
Viņš šķita jauks, pieklājīgs.
Ar smaidu un siltumu.
Es vienmēr uzstāju uz vienu lietu.
Nedomājiet par to kā "nespēju".
Visi, kas pie viņa mācījās, teica,
ka viņš ir brīnišķīgs pasniedzējs.
Lai nonāktu līdz risinājumam, pievēršam uzmanību formulai,
paņemot Z un Y iedaļu pirmskaitļus un atņemot…
- Y. - Y pirmskaitli, pareizi.
Viņš bija nedzirdīgs…
bet ne pilnībā.
Tagad es neko nedzirdu.
Itin neko. Nevienu skaņu.
Ja tur lidotu reaktīvā lidmašīna, es neko nedzirdētu.
- Neko. - Itin neko.
Itin nemaz.
Es visu mūžu esmu bijis dzirdīgs.
Taču es nopirku motociklu.
Un kādu dienu, kad braucu mājās,
sadūros ar automašīnu.
Kad es pamodos, neko nedzirdēju.
Man teica, lai dodos uz Galadeta Universitāti, kur palīdzēs.
Pirmajā dienā es centos runāt zīmju valodā.
Un daži ļaudis man apkārt smējās par mani.
Pirmajā stundā es apsēdos, skatījos uz pasniedzēju…
bet viņš vispār nekustināja lūpas.
Viņš tikai rādīja…
Ak Dievs, kā es tikšu galā?
Es biju kā melnā avs.
Mēs esam liela, jaudīga ģimene. Un es vēlos…
Studenti mani atbalstīja prezidenta amatam.
Taču nedzirdīgo kopienā ir arī cilvēki,
kas apgalvo, ka es neesmu nedzirdīgs.
Ja esat gatavi ar mani sadarboties,
mēs varam pierādīt visai pasaulei, ka nedzirdīgi ļaudis ir spējīgi uz visu.
Paldies!
Dzirdīgo kopienā ir ļaudis,
kas nesaprot, kāda ir mana, nedzirdīgā, dzīve.
Nevarētu teikt, ka esmu ar vienu kāju abās pasaulēs.
Es… Esmu kā uz šūpolēm.
MĒS GRIBAM TAISNĪGUMU JAU TAGAD!
TAČU NĒ! NEGRIBAM DZIRDĪGU PREZIDENTU!
Es šodien mēģināšu
rast kontaktu ar studentiem,
lai viņiem lūgtu iespēju
sarunāties personīgākā atmosfērā.
Otrdienas vakarā es saņēmu lūgumu
no mana tiešā vadītāja
palīdzēt Zinzerei tikties ar studentu līderiem.
Es devos pie studentiem
un pastāstīju par šo telefona zvanu.
Viņi prasīja, lai tiekamies universitātē, bet mēs atbildējām: "Nē!"
Viņi vaicāja: "Ko vēlaties, lai darām?"
Atbildēju: "Tiksimies, taču neitrālā teritorijā."
Man aiz muguras studenti šobrīd uzzina,
ka ir paredzēta tikšanās starp studentu līderiem
un Dr. Zinzeri.
Studenti visi kā viens teica: "Esiet stipri, spītīgi. Cīnieties!"
VIESNĪCA DAYS INN
Iedomājieties lētu viesnīcu.
Ienāca Zinzere.
Viņai mugurā bija bikškostīms. Viņa bija tērpusies kā uzvarētāja.
Visai autoritatīva stilā. Tādas sajūtas viņa raisīja.
Viņa bija apņēmības pilna parādīt savu varu.
"Es esmu pie vadības grožiem."
Taču tad viņa sāka runāt.
Viņa atkal un atkal atkārtoja: "Es jūsu labā darīšu daudz laba.
Neuztraucieties.
Esmu šeit, lai palīdzētu."
Viņas profesionālā pieredze ir medicīnas lauciņā.
Tādēļ viņa saskatīja,
ka nedzirdīgums ir kas tāds…
ko var salabot.
Un mēs to piedzīvojam atkal un atkal…
gadiem ilgi.
"Man ir tev jāpalīdz.
Man tavā labā tas ir jādara."
"Salabosim tavas nestrādājošās ausis."
Pastāv zināmas domas…
ka nedzirdīgie var runāt.
DIENA, KAD TAPA TELEFONS 1875. GADA 2. JŪNIJS
Viss sākās ar Aleksandru Greiemu Bellu.
Manuprāt, viņš bija Amerikas varonis?
Kad uzzināsiet viņa otro personības daļu,
iespējams, domāsiet citādi.
Viņa sieva bija nedzirdīga. Viņa māte bija nedzirdīga.
Viņš nebija mierā ar to, kā pret viņām izturējās sabiedrība.
Viņš saredzēja, ka tas būtu kas tāds, ko var atrisināt.
Tāpēc viņš centās panākt izmaiņas nedzirdīgo izglītībā.
Pasaule ir kļuvusi klusa.
VOKĀLĀS FIZIOLOĢIJAS SKOLA
Skaņa nepastāv.
Viņi nemaz nezina, kas ir vārds.
Bez vārdiem nav domu,
tikai izkliedētas jūtas.
Kad es mācījos,
katru dienu bija jāmācās runāt.
Mani stundas laikā izsauca ārā,
lai ietu uz runāšanas stundu.
Viņš aizvadīs 3000 stundu individuālās runas apmācībās,
mācoties mutes kustības vārdiem, kurus viņš nespēj sadzirdēt.
Man bija jāuzliek plauksta uz skolotājas deguna.
Viņš mācās sajust elpas plūsmu,
ko veido dažādas skaņas, kā arī spogulī pēta lūpu kustības.
Visai labi. Nedaudz ciešāk.
Es biju "Runas terapijas mēneša" paraugbērns.
BRIDŽETA NEDZIRD… TAČU VIŅA MĀCĀS TO DARĪT
Viņi sludināja:
"Šī meitene iemācīsies runāt un klausīties."
Ar dažādu ierīču palīdzību, kuras izveidoja Bell Telephone Labs,
tiek pētīts, cik lielā mērā
ir ietekmēta bērnu dzirde.
Ar viņiem kopā ir īpaši apmācīti skolotāji.
Es tad paņēmu austiņas ar pārraidītāju,
ko valkāju uz krūtīm.
Mikrofons, ar ko ir savienots skolotājs
un bērna dzirdes aparāts,
paspilgtina viņu sadzirdētās skaņas.
Mums aizliedza izmantot zīmju valodu.
Taču, kad skolotāja neskatījās, mēs tajā sarunājāmies,
līdz viņa atkal pagriezās.
Ja mēs bērnu audzinām vidē, kas runā zīmju valodā,
tad tas iemācīsies zīmju valodu.
Ja mēs bērnu audzinām dzirdīgā vidē, tad tam būs jārunā.
Un tas nav cietsirdīgi.
Ja rādījām zīmju valodā, tad dabūjām ar lineālu pa pirkstiem.
Es sapratu, kā pateikt burtu "č".
Skolotāji bija sajūsmā.
"Ak, tu proti pateikt "č" burtu!"
Tajā brīdī skolotāja pārtrauca stundu
un pasauca citus skolotājus no citām klasēm,
lai iznāk gaitenī.
Un viņi teica: "Pasaki vēlreiz. Pateiksi, lūdzu, vēlreiz burtu "č"?"
Un visi iesaucās: "Oho!"
Tobrīd sajutu pamatīgu pašpārliecinātības lādiņu.
VIEGLAS SMILTIS, SKRŪDŽ
Piektajā klasē es spēlēju ludziņā.
Ziemassvētku dziesma.
Tajā nebija paredzēta zīmju valoda.
Tikai verbāla runa…
un ieradās daži dzirdīgi ļaudis,
kas mums sniedza stāvovācijas,
it kā mēs būtu paveikuši ko lielisku.
Man tad bija laba sajūta.
Lugas beigās
mēs prasījām: "Vai kaut ko sapratāt?"
Un dzirdīgie ļaudis teica…
"Mēs neko nesapratām."
Viņi mums lika kļūt dzirdīgiem un domāt kā dzirdīgām personām.
Es ūZziMēju ZīMassVētKu karTīti.
Un tagad lēnāk.
Es ūZziMēju…
Skolotāji vecākiem teica:
"Jūsu meitai nekļūst labāk."
Bija sajūta, ka mums teiktu: "Tu nedzirdi un arī nerunā?
Tad jau esi muļķe."
KrIstĪn PīLēja AkstU ūD…
Labi, bet tu daļu aizmirsi.
Zīmju valoda ir kā atsevišķa valoda.
Man ir svarīgi runāt zīmju valodā.
Tādi mēs esam.
Viņi nedzirdīgus ļaudis saskatīju kā kaut ko sliktu.
Kā defektu,
kā kļūdu.
Ar pasliktinātu dzirdi.
Bet mēs neesam pasliktināti.
Zinzere teica:
"Es iemācīšos zīmju valodu.
Es iemācīšos tajā runāt.
Ar jums spēšu sarunāties jau pēc dažiem mēnešiem."
Jūs nesaprotat.
Zīmju valodas iemācīšanās prasa gadus.
Ar nedzirdīgu cilvēku ir kopā jādzīvo, jāguļ, jāēd – pat jāelpo –,
lai saprastu to neapmierinātību un apspiestību.
Uz visu, ko viņa teica, visi atbildēja: "Nē, nē.
Nepieņemami, neiespējami.
Jūs nekad nevadīsiet Galadeta Universitāti."
Es biju pārsteigts.
Un devāmies prom.
Viņas centieni nevainagojās panākumiem.
Atgriezāmies universitātē.
Un tajā brīdī
varēja sajust tādu enerģisku vienotību.
Parādījās tāda pozitīva varas sajūta.
Mēs sākām ticēt saviem spēkiem.
Ticējām, ka uzvarēsim.
Šie ir mūsu līderi.
Mūsos bija cerības.
Dr. Zinzere, kā man tiek teikts, dodas…
uz preses klubu.
Viņa drīzumā ieradīsies,
taču nevēlējāmies kavēt jūsu laiku,
tāpēc sanāksmi aizsāks Spilmenas kundze.
Zinzere bija priekšējā sēdeklī. Es sēdēju aizmugurē.
Es redzēju, kā viņa turēja telefonu un runāja.
Bet man blakus nebija tulka.
Labvakar, dāmas un kungi.
Šīs sanāksmes laikā
Galadeta Universitātes valde
sniegs publisku paziņojumu.
Es teicu: "Varat mani aizvest uz universitāti."
Viņa atteica: "Nē.
Mēs brauksim uz Nacionālo preses klubu."
Mani ieslēdza mašīnā.
Kopā esam vienoti!
Labvakar, Dr. Zinzere.
Man par pilnīgu pārsteigumu tiešā vadītāja
paķēra mani aiz rokas un teica: "Tev jāuzkāpj uz skatuves
un jāatbalsta valdes lēmums."
Un tagad es vēlos dot vārdu…
Dr. Kingam Džordanam.
Kinga kungs, varbūt ir kas sakāms
šie ļaudīm.
Es vēlos, lai jūs zināt, ka man ir jārīkojas, ņemot vērā
Galadeta Universitātes intereses.
Tādēļ man kā dekānam ir pienākums
sniegt viņai atbalstu šajā jautājumā.
Vai jūs lūdzat, lai studenti pārtrauktu protestus?
Šī man nav viegla nostāja.
Vēlos, lai jūs to zinātu.
Neesmu priecīgs, ka šajā jautājumā esmu izvirzīts priekšplānā.
Man tas nenāca viegli.
Atcerieties, ka es biju dekāns. Mani varēja atlaist jebkurā brīdī.
Vai, jūsuprāt, studentiem ir jāpārtrauc protesti?
Jā, es tā uzskatu. Jā.
Manuprāt, ir pienācis laiks uzsākt saturīgu dialogu
ar jauno, septīto universitātes prezidenti.
Paldies.
Es biju šokā.
Mēs viņa dēļ centāmies,
bet tajā brīdī viņš izdomā kaut kādu viltību,
pārmet kažoku uz otru pusi?
Šī man nav viegla nostāja.
Vēlos, lai jūs to zinātu.
Tu esi tik vājš! Paskaties!
Mēs tevi atbalstām!
Man kā dekānam ir pienākums sniegt viņai atbalstu
šajā jautājumā.
Es jutos nodota.
Pie sevis nodomāju:
"Viņš nemaz nav nedzirdīgs."
Vērtības, kuras viņš ir apguvis bērnībā,
bija balstītas dzirdīgā pasaulē. Un tās viņam ir pielipušas.
Ja viņš būtu dzimis nedzirdīgs, manuprāt, nekļūtu par nodevēju.
Es biju amata kandidāts.
Tikai tāpēc, ka esmu nedzirdīgs,
nonācu lielākos uzmanības starmešos, nekā man pienāktos.
Universitātē studenti tika informēti par to,
kas tika pateikts ziņu konferencē.
Tas mums bija pamatīgs spēriens.
Es sagaidu, ka studenti mani skolos
par nedzirdīgo pasauli un zīmju valodu, ko es jau šobrīd apgūstu.
Viņi vienmēr uzvar.
Tas tikai pastiprināja studentu dusmas.
Šobrīd situācija ir ārpus kontroles,
kā jau jums zināms.
Universitātes vadības groži ir atslābuši.
DR. ELIZABETE ZINZERE
DŽEINA BASETA
Ja nekārtības turpināsies,
man būs jāveic atbilstošas darbības, lai ieviestu kārtību.
Šī vakara galvenā ziņa. Universitātes valde
visu dienu plānoja
un iezīmēja stratēģiju, kā pārņemt kontroli pār universitāti.
Mēs nemitīgi atkārtojām: "Nekādas vardarbības, bojājumu.
Nekādas vardarbības, bojājumu."
Rādās, ka mums būs jāaiztur bariņš cilvēku.
MĒS NEPADOSIMIES!!!
Jau bija iesakņojies stereotips –
"Ja viņi nerunā, tad ir muļķi."
Un tagad mēs atbildēsim ar vardarbību?
Nokāpiet no ietves, kungs.
Mediji tur bija ar kamerām.
Ja mēs radītu masu nekārtības, zaudētu tautas atbalstu.
Mums ir vajadzīgs ārējs atbalsts. It īpaši no medijiem.
Pret mums ir pavērstas daudzas kameras.
Draudi, iespaidošana, demonstrācijas, nekārtības…
Es tikai gribu zināt, kas notiks,
pirms kaut ko darāt.
Citēju kādu rakstu. "Studenti, šķiet, neapzinās
bojājumu, ko šī aktīvisma aktivitāte
var nodarīt skolas reputācijai."
Policists iesita studentam pa seju.
To rindu autoram saku…
ej tu galīgi.
Amerikas nodokļu maksātāji
sedz 75 % skolas izdevumu.
Un ja Kongress teiktu: "Pārtrauksim federālo finansējumu,
ja jūs neatgriezīsieties stundās?"
Un ja viss uzkarsīs tiktāl…
ka Kongress vairs nedod naudu?
Galadeta Universitāte vērsies ciet.
TREŠDIENA
Trešdien
mēs bijām pavadījuši trīs bezmiega naktis.
NEDZIRDĪGU PREZIDENTU – TŪLĪT PAT!
Mēs nebijām īsti ēduši.
Tādēļ ļaudis bija noguruši.
Noteikti esat pārguruši,
tāpēc šī sapulce būs īsa…
Kāds pastāstīja, ka mums ir piedāvāta intervija
tās dienas vakarā nacionālajā televīzijā.
Iespējams, skatītos miljons skatītāju.
Viņi man lūdza, lai runāju tiešraidē
kopā ar Zinzeri.
Vai jūs gribējāt, lai izvēlas jūs?
Es limuzīnā biju satraucies.
Uz maniem pleciem bija liela atbildība.
Šī bija mūsu pēdējā iespēja tapt sadzirdētiem.
Tādēļ es ieliku dzirdes aparātu.
Man patīk klausīties,
jo priecājos, kad sadzirdu apkārtnes skaņas.
Labi, sāksim tiešraidi pēc minūtes.
- Teiksi, kad esam gatavi? - Filmējam.
Galadeta Nedzirdīgo universitātes studenti apgalvo,
ka viņu skolas vadība atsakās viņos ieklausīties.
Tādēļ studenti ir aizslēguši skolu.
Mēs ar draugiem bijām kopmītnēs.
Daudzi studenti bija bariņos dažādās istabiņās.
Viņa būs viena no mūsu viesiem. Tāpat runāsim
arī ar studentu pašpārvaldes prezidentu Gregu Laibaku.
Deviņi, astoņi, septiņi, seši…
…pieci, četri, trīs, divi, viens.
Un sākam!
Jūs skatāties raidījumu ABC News Nightline.
No Vašingtonas ziņo žurnālists Teds Kopels.
Iespējams, jums tas sākumā novērsīs uzmanību,
taču, ja ir kāds raidījums,
kuram būtu jābūt pieejamam mūsu nācijas nedzirdīgajiem,
tad šis ir tas raidījums.
Daudziem nedzirdīgiem vai vājdzirdīgiem skatītājiem
nav subtitru ģenerēšanas iekārtu, tāpēc šovakar visi varam lasīt līdzi.
JŪS DZIRDĒSIET UN REDZĒSIET SIŽETU, KAS IR
ĀRKĀRTĪGI SVARĪGS NEDZIRDĪGIEM ĻAUDĪM, KAS IR MUMS LĪDZĀS.
Esam ēterā pēc 90 sekundēm.
Bija tik daudz kā, par ko domāt.
Man prātā šaudījās lērums domu.
Medija pārstāvji man sniedza padomus.
Tad vēl bija arī grims, visi man sita pa plecu.
Bet es teicu: "Nē, nē. Šis viss ir par daudz.
Man ir jākoncentrējas."
Un tad es sev pateicu…
"Esmu nedzirdīgs.
Tāds es esmu.
Viss, ko varu šobrīd darīt…
ir būt man pašam."
Četri, trīs, divi, viens.
Dr. Zinzere…
vai nevar pienākt tāds brīdis, kad sev jāatzīst,
ka universitātei ir jāveic sava darbība.
Un, ja tas nav iespējams ar mani, varbūt tas jādara kādam citam?
Esmu pārliecināta, ka šobrīd
ir izteikts spiediens, kas tiek vērsts manā virzienā,
lai es iesniegtu atlūgumu.
Taču neesmu pārliecināta, ka tāds ir vairākuma viedoklis.
Man ir bijušas vairākas atbalsta indikācijas…
Kā Zinzerei gāja?
Viņa bija profesionāla.
Tāpat ir bijis atbalsts no Kinga Džordana.
Mierīga.
Greg, ļaujiet man vaicāt.
Vai jūs būtu gatavs
rast kopsaucēju risinājumam, kas apmierinātu visas puses?
Notiekošais nevienam nepalīdz.
Labi, Ted, nu…
šobrīd atbildu Dr. Zinzerei,
jo, manuprāt, ir svarīgi pārrunāt viņas teikto.
Es gan lūgšu būt atsaucīgākam
un atbildēt uz manu jautājumu.
Ņemot vērā, ka ir daudz pieminēts dialogs,
vai būtu iespējams, piemēram, rīt…
Kā gāja Gregam?
Likās, ka viņš domātu:
"Jūs par mani runājat, mani rāda nacionālajā televīzijā…"
Viņš bija nedrošs.
…mēģināt vienoties par kompromisu.
Tuvojas mācību gada noslēgums.
Noteikti daudzu ļaužu dzīves šobrīd ir ietekmētas.
Vai šajā brīdī nav iespējams rast risinājumu sarunājoties?
Es sēdēju, pie sevis domāju: "Galīgi nav labi."
Varbūt biju pārbijies.
Esmu apņēmības pilna uzņemties atbildību,
kurai piekritu pagājušajā svētdienā,
līdz brīdim, kad valdes mani palūgtu atkāpties, ja nepieciešams…
Viņš nemaz nepretojās.
…esmu piekritusi amatam, jo mani aicināja kļūt par prezidenti…
Viņa reakcija bija kā vairumam nedzirdīgo ļaužu.
Gluži kā manam tēvam.
"Liksiet man strādāt pagrabā? Labi."
Viņš to pieņēma.
Tāds ir tas ieradums.
Viņi tik ilgi ir tam ļāvušies,
ka ir nonākuši līdz secinājumam,
ka nedzirdīgi ļaudis nav ne uz ko spējīgi.
Dari, kā tev liek.
Paliec, kur esi.
Viņiem visu mūžu ir teikts, ka viņi neko nevar.
Un tāpēc tas vārds "nevaru"…
tas iestrēga viņu prātos.
PAVAICĀŠU VĒL VIENU JAUTĀJUMU, UN TUVOSIMIES NOSLĒGUMAM.
Dr. Zinzere,
zinu, ka jūs šo sapratīsiet, jo esat empātiska persona.
Vai saprotat šo jautājumu tiktāl,
ka varētu apgalvot –
"Ja tas šiem ļaudīm
ir tik svarīgi, man būtu jāatkāpjas?"
Universitātes valdei ir tiesības pieņemt lēmumu
par to, kurš būs nākamais prezidents. Man nav šādu tiesību.
Atlikušas 30 sekundes.
Paldies, Ted. Es ticu,
nedzirdīgām personām ir ievērojamas spējas…
Tad pierādiet to!
Varu pabeigt sakāmo?
Es tiešām ticu… Es no visas sirds ticu,
ka nedzirdīga persona kādu dienu…
Nē, tas nav nekas jauns. Man apnicis šis stāstiņš.
Atkal – kādu dienu! "Kādu dienu nedzirdīga persona…"
Mums ir jāpārtrauc šis cikls.
Mēs to dzirdam jau 124 gadus.
Mums ir apnicis to dzirdēt.
Un tad viņš beidzot sāka runāt.
Tas ir apburtais loks.
Ik reizi jaunais prezidents saka: "Nu, kādu dienu."
Visi prezidenti tā ir teikuši: "Kādu dienu…"
Ziniet, nedaudz vēl turpināsim raidījumu.
Dr. Zinzerei jādod iespēja uz šo atbildēt.
Paldies, Ted. Es gribēju piebilst, ka universitāte ir pelnījusi
iegūt spēku, kas to ievirza nākotnē,
- neatkarīgi… - Atvainojiet.
Vai norādāt uz to, ka nedzirdīga persona nevar panākt šādu nākotni?
Itin nemaz.
Greg, es atvainojos, ka šādi izteicos, kas ir jūs sadusmojis.
Viņš sāka rādīt aizvien emocionālākā zīmju valodā.
Tad šis pierāda, ka iepriekšējie prezidenti
nav sasnieguši mērķi, ja nav snieguši nedzirdīgus līderus.
Viņš atrada savu balsi.
Neaizmirsīsim, ka valdē ir 17 dzirdīgi cilvēki.
Teju neviens neprot zīmju valodu.
Viņi neko nezina par nedzirdīgiem ļaudīm.
Viņi nāk trīs reizes gadā, nobalso un dodas mājup.
Es gribu būt nedzirdīgs tik lielā mērā, cik vien spēju.
Viņi neko nezina par nedzirdīgumu,
tāpēc Dr. Zinzerei nebūtu jāseko valdes lēmumam.
Viņiem būtu jāievēro mūsu prasības un vēlmes, jo mēs zinām.
Skatītāji, diemžēl mums tiešām
šī saruna ir jānoslēdz.
Ar to noslēdzas raidījums. Esmu Tods Kop…
CETURTDIENA
UZTAURĒ PAR NEDZIRDĪGU PREZIDENTU!
Studenti gūst pārsvaru, kamēr auto, kurus viņi nedzird,
taurē, atbalstot viņu kustību.
NEDZIRDĪGO VARA ĻAUJIET AMERIKAI MŪS SAREDZĒT/SADZIRDĒT
Cilvēki māja caur logiem.
UZTAURĒJIET
Bija sajūta… vai, piedodiet.
Piedodiet.
Jā, dzirdīgajiem tā nenotiek.
Atvēru avīzi, lasīju pirmo lapu.
NACIONĀLĀS APVIENĪBAS PIEVIENOJAS PROTESTAM
Man pārskrēja skudriņas.
Kas sākās kā studentu protests
valsts vienīgajā humanitāro zinātņu koledžā nedzirdīgajiem,
šovakar ir piesaistījis nācijas uzmanību.
Es atbalstu studentus.
Manuprāt, tā jābūt.
Šķiet, tā ir laba doma.
Viss uzgāja gaisā! Atbalsts nāca aumaļām.
No visas valsts palielinās zvanu skaits,
kas sola atbalstu un naudu.
Finansiāls atbalsts var tikt sniegts
Nacionālajai nedzirdīgo apvienībai, atbalstot "Nedzirdīga prezidenta" kampaņu.
Studenti apgalvo, ka kustībai
ir saziedoti jau 27 000 dolāru.
Mēs kļūstam varenāki.
Mēs kā kustība kļūstam aizvien lielāka.
Mani nemitīgi aicināja uz intervijām.
Gregs "Hlabāks".
Gregs Laibaks.
Viņu sauc Gregs "Hilbāks".
Kāds pienāca pie manis, pasniedza mikrofonu.
Bet es teicu: "Ak nē, man to nevajag. Būs labi. Paldies."
Vai, jūsuprāt, viņi nedomā par to,
kā skolai būtu labāk?
Nē.
Cik zināms,
ierodas daudzi autobusi, pilni ar cilvēkiem no visas valsts,
kas ir ieradušies, lai piedalītos.
Mēs saņemam ziņas
ne tikai no visas valsts, bet arī pasaules.
Zviedrijas, Vācijas, Āfrikas.
Mēs saņēmām faksu no Ķīnas.
Es nesapratu ķīniešu valodu,
bet tur bija bilde, kur kāda persona priecājās.
Šis ir mūsu civiltiesību kustības sākums.
Kad sakāt, ka studenti
ir tikuši apspiesti, ko ar to domājat?
Vai baltās personas pārstāv universitātes melnos ļaudis?
Bija daudz afroamerikāņu,
kas mums uzgavilēja, kad gājām.
Viņi saprata.
…IESAISTĪTIES DZIRDĪGĀ PASAULĒ!
Daudzus gadus nedzirdīgie bija visai pasīva minoritāte.
Šonedēļ viņi savas prasības pauž skaļi.
Dzirdīgie ļaudis stāsta, ko viņi var darīt mūsu labā.
Viņi parasti saka: "Mēs jums palīdzēsim."
Taču mēs prasām…
- Ka to darītu jūs paši? - Jā.
Mēs izsakām vilšanos
par valdes lēmumu. Studentiem ir taisnība.
Valdei ir pienācis atzīt, ka tā ir kļūdījusies.
Mēs neapstāsimies!
Mēs turpināsim cīnīties!
Pirms tam bijām tumsā…
taču tagad pasaule mūs redz.
Mēs kļūstam aizvien stiprāki.
Un tagad esam vareni.
Līdz tam brīdim to uzskatīju kā studentu protestu.
Man bija vajadzīgs zināms brīdis,
lai saprastu, ka tas nav tikai protests.
Šī ir revolūcija.
Es pie sevis aizdomājos:
"Ko esmu izdarījis?
Šobrīd esmu dekāns…
bet nedzirdīgs būšu mūžīgi."
Vakar
es sniedzu atbalstu valdes lēmumam
Galadeta Universitātes jaunā prezidenta izvēlē.
Patiesībā mana reakcija uz valdes lēmumu
bija un ir balstīta dusmās.
Es tagad publiski apliecinu atbalstu
Galadeta Universitātes kopienas kopīgajam skatījumam.
Un tad Kings teica: "Es kļūdījos."
Un mēs iesaucāmies: "Oho!"
Mēs bieži sakām, ka dižākais skolotājs
ir labs māceklis.
Galadeta Universitāte ir daudz mācījusies no tās studentiem.
Viņi ir kļuvuši par mūsu skolotājiem.
Visi nedzirdīgie ļaudis ir šiem studentiem pateicību parādā
par viņu uzstājību, ka ir pienācis mūsu laiks.
Tiešraidē no Galadeta Universitātes
piebiedrojas līderu pārstāve – Bridžeta Borna.
Varat pastāstīt, kā studenti reaģēja
uz Dr. Džordana teikto?
Viņš sasniedza atklāsmi.
Gluži kā būtu nodomājis: "Es saprotu."
Viņš kļuva par labāku, jaunu nedzirdīgo personu.
Viņš saprata, kā tā vietā, lai teiktu: "Ak, es zaudēju…"
Nē.
Ir labi būt arī nedzirdīgam.
Vakar bijāt līdzās prezidentei Zinzerei.
Ja viņa skatās šo pārraidi,
vai jums ir kas sakāms?
Es lūgtu Dr. Zinzerei ieklausīties savā sirdsbalsī…
paskatīties, kas notiek visā valstī,
un tiešām nopietni padomāt,
ko šis nozīmē nedzirdīgo pasaulei.
VAI GREGS IR TUR? DT
Es ierados Galadeta Universitātē,
kur aizsākās samilzusi krīze.
Es pamodos…
Izrādās, ka naktī, kad visi gulēja,
bija preses konference.
Šis amats ir tik nozīmīgs,
ka mums ir jāreaģē uz nopietnu problēmu.
Tādēļ es secināju,
ka labākais veids, kā panākt kārtību,
ir iesniegt manu atlūgumu.
Oho! Viņa tiešām iesniedza atlūgumu!
Visi teica: "Tev teleprinterī ir ziņa."
Man bija jāskrien pāri visai teritorijai.
SVĒTDIENA
Kad es iekāpu mašīnā, šoferis gāzēja grīdā.
Es nemaz nepaspēju aizvērt durvis.
Teleprinteris bija tādā stikla būrī.
Gluži kā akvārijā. Un visi uz mani skatījās.
RUNĀ GREGS DT
Es biju Gregam līdzās.
Tur biju es, Tims, Bridžeta. Mēs bijām četratā.
Mēs bijām pavisam tuvi.
Tur bija rakstīts: "Kā sauc tavus brāļus, māsas?"
Tā pārbaudīja, ka pretim nav kāds viltvārdis.
BRŪSS STĪVENS NENSIJA
…Džeina Baseta Spilmena.
Viņai ir jums kas sakāms.
Spilmenas kundze?
Labvakar!
Mēs visi šonedēļ pieredzējām,
ka pastāv zināmi robi mūsu izpratnē
par problēmu nopietnību, ar kādām saskārāmies.
Dažuprāt, esmu kļuvusi par šķērsli
universitātes nākotnei.
ES VĒLOS TEVI INFORMĒT…
Ņemot vērā, ka man patiesi rūp Galadeta Universitātes nākotnē,
es atbrīvojos no šī šķēršļa.
Šodien es iesniedzu atlūgumu.
SPILMENA PAMET AMATU
Būris pilnīgi drebēja.
Teleprinterī parādījās nejaušu simbolu kopa.
Valde netika ievēlēta,
lai tikai izvēlētos prezidentu,
bet gan iesaistītos sapņa īstenošanā.
Nedzirdīgas personas iecelšana
prezidenta amatā
dižākajā mācību iestādē
nedzirdīgajiem un vājdzirdīgajiem
visā pasaulē.
ĒRVINGS KINGS IR PREZIDENTS
Studenti un viņu līderi –
Tims,
Bridžeta,
Gregs,
Džerijs.
Jūs esat panākuši vienotību,
veicinājuši spēku un apņēmību,
izrādījuši drosmi
un atklājuši varu
ietekmēt savu nākotni.
Galadeta Universitātes studenti šovakar
aizsāk – kā viņi paši to dēvē – pavisam jaunu ēru.
Studenti netiks sodīti
par viņu protestu.
Tāpat valde turpmāk sastāvēs pārsvarā no nedzirdīgiem ļaudīm.
Kings! Kings!
Šonedēļ tiešām varam teikt,
ka mēs kopā un vienoti
esam pārvarējuši paši sevi, lai pastāvētu uz savām tiesībām.
Nedzirdīgo vara!
Nedzirdīgo vara! Nedzirdīgo vara!
Kā es jūtos?
Vienkārši fantastiski!
Nevaru izskaidrot.
Es jutos tik lepns.
Nekad neesmu bijis tik lepns
būt nedzirdīgam.
Visi kā viens!
Aizmirsām visu,
kas tonedēļ ar mums notika.
Visu laiku dzirdam: "Tu nevari. Vienkārši nevari."
Bet mēs teicām: "Ne šoreiz.
Nedzirdīgie var gan."
Skatījos apkārt, domāju,
ka, esot nedzirdīgam dzirdīgā pasaulē, patiesībā nav nekādu robežu.
Jūs šo atcerēsieties mūžam!
Es runāju ar savu vectēvu.
Viņš teica: "Tev bija taisnība."
Man akmens novēlās no sirds.
Priecājos, ka vectēvs man tā teica.
Tad jau būšu kaut ko izdarījis labi.
Pasaule domā, ka neesam svarīgi.
Neesam svarīgi?
Esam!
- Vai neesam svarīgi? - Esam!
Mēs tiksim sadzirdēti!
UZVARA GALADETA UNIVERSITĀTĒ BIJA DAĻA NO LIELĀKAS KUSTĪBAS,
CĪNOTIES PAR CILVĒKU AR INVALIDITĀTI TIESĪBĀM
PĒC DIVIEM GADIEM KONGRESS PIEŅĒMA
LIKUMU "AMERIKĀŅI AR INVALIDITĀTI"
ĒRVINGS KINGS DŽORDANS UNIVERSITĀTES PREZIDENTA AMATĀ PAVADĪJA 18 GADUS
KOPŠ TĀ LAIKA ŠAJĀ AMATĀ IR BIJUŠAS TIKAI NEDZIRDĪGAS PERSONAS
Tulkoja: Mārtiņš Grīnbergs