Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EZ A FILM EGY HÉT ESEMÉNYEIT MUTATJA BE 1988 TAVASZÁN
Mehet?
Nem látom a tolmácsot.
Minek a mikrofon?
Általában itt jelelek.
Igen, nagyjából itt.
De sokat mozgok, ha érzelmes leszek.
Talán jobb, ha felveszem a szemüvegem.
Oké.
Megleszek nélküle.
Mindenki kész?
Igen! Végre!
Van egy történetem.
GALLAUDET EGYETEM WASHINGTON, D.C.
A VILÁG EGYETLEN EGYETEME SIKETEK SZÁMÁRA
A barátnőm szobájában voltam.
VASÁRNAP
Hirtelen…
a lámpák villogni kezdtek…
és rezgést éreztem.
Valaki rugdosta az ajtót…
ami azt jelenti: „Siess!”
Gyorsan az ajtóhoz mentem…
és lementem az egyetem bejáratához.
Élőben közvetítünk a Gallaudet Egyetemről,
ahol a diákok tiltakoznak,
mert beleszólást akarnak az iskolájuk jövőjébe.
Új rektort fognak kinevezni,
és a diákok azt akarják, olyan legyen, aki közülük való.
A KFC-ből tartottam hazafelé.
Zacskóból ettem vezetés közben.
A másik kezemmel jeleltem,
de egy halló lánnyal randiztam, aki ki volt akadva.
Azt mondta: „Siket sofőr, egek! Az utat nézd!”
Mondom, nyugi.
Mikor az egyetemre értem…
emberek dörömböltek
a kocsim motorháztetején.
Diákok tüntettek és vártak egész nap
a Gallaudet Egyetem kapui előtt,
miközben bent a kuratórium tagjai üléseztek.
Ha a hallgatók elérik, amit akarnak,
az egyetemnek 124 éves fennállása óta
először lesz siket rektora.
Lementem a dombon, és rengeteg embert láttam.
Izgalom volt a levegőben.
Azt gondoltam: „Siket személyt fognak választani.”
A Gallaudet a világ egyetlen siket egyeteme,
és 124 éves történelmében még nem volt siket rektora.
Abraham Lincoln 1864-ben aláírt egy törvényt,
amivel megalapította az első egyetemet siketek számára.
SIKET REKTORT AKARUNK!
Itt az idő. Gyerünk!
Valaki odahozott egy dobozt.
Tele volt szórólappal.
Valaki adott nekem egy darab papírt.
Megláttam a papírt…
felvettem, elolvastam.
Látod, megmondtam.
Hallók.
Körülnéztem, és hirtelen…
Tűzvihar tört ki ma este a Gallaudet Egyetemen.
Az iskola kuratóriuma
mellőzött két siket jelöltet az iskola rektori helyére…
egy halló nő kedvéért.
Nem vagyok hajlandó elfogadni.
A döntősök között van két siket férfi,
Harvey Corson és I. King Jordan,
a Gallaudet Egyetem művészeti és tudományos dékánja.
A viszály a harmadik jelölt körül támadt,
aki egy halló nő, Elisabeth Zinser.
Lehetetlen volt, hogy hallót válasszanak, ne siketet.
ELFOGADJÁTOK EZEKET A PAPÍROKAT? MEGTARTSUK?
ELDOBJUK? ELÉGESSÜK ŐKET? IGEN!
Olyan dühösek voltak.
Sértve érezték magukat.
Erőszakra is hajlandók voltak.
Az első gondolatom az volt: „irányítás”.
Teljesen elszabadultak, megvadultak.
Megnézem önről az akkori felvételt,
és kurva lenyűgöző volt.
Sokkal soványabb voltam.
Felálltam, és azt mondtam: „Mindenki üljön le!”
Mindenki le is ült.
DÉL-AFRIKÁBAN APARTHEID VAN EZ SIKETHEID
Épp annyira meg vagyok sértve, mint ti,
mikor azt mondják, hogy a siketek
nem alkalmasak.
Látok valakit, aki fel van tüzelve…
és kész a harcra.
Így született?
Mások számára
ártatlan angyal voltam, de a szüleim szerint nem.
Egy kis démon voltam a pokolból.
Hadd tisztázzam, ön nem angyal?
Van egy kis glóriám,
de kicsit fakó.
Kicsit ferde.
Apám volt a legjobb fogtechnikus a környéken.
Sokan csak az apám miatt mentek oda,
de fogalmuk sem volt, hogy siket.
A technikusok azt mondták:
„Kínos, hogy egy siket dolgozik velünk.”
Ezért az alagsorba tették.
Ott kellett dolgoznia minden nap.
Sosem mehetett fel.
Megkeseredett?
A siketek akkoriban hozzá voltak szokva ehhez.
Elfogadták.
De én nem fogadom el.
Mennyire vagytok felháborodva?
Mennyire?
Így már jobb.
Ez velem nem fog megtörténni.
A világ nem állít meg minket.
Ez a viszály rávilágított
egy embercsoportra, akik a nyilvánosság fénye nélkül
végezték a dolgukat:
a Gallaudet Egyetem kuratóriumára.
Megkértem őket, hogy küldjenek valakit, aki megmagyarázza,
és azt mondták: „Elfoglaltak vagyunk.”
Baromság!
A kuratórium tagjai
nem akartak nyilvános konfrontációt,
ami azt jelenti, hogy semmik voltunk nekik.
SIKET REKTORT!
Ez a hozzáállásuk.
Azt kérdeztük: „Hol van a kuratórium?”
Tudni akarjuk, miért.
Magyarázatot akarunk!
De én tudom, hol van a kuratórium.
Dühös diákok vonultak a Mayflower Hotelhez,
ahol néhány kuratóriumi tag vacsorázott.
Elöl voltam.
Én vezettem mindenkit.
Gondolom, a diákok engem választottak.
A diáktanács elnöke voltam,
de csak pár nappal korábban neveztek ki.
Ezt nem hagyhatjuk! Nem!
Bedobtak a mélyvízbe, de nem tudtam úszni.
Olyan, mint egy pofon.
Sokan jöttek oda hozzám.
Mintha felelős lennék.
Vezetőként néztek rám: „Vezess! Mi a következő lépés?”
Ki volt a felelős?
Én.
A kuratórium a 3. emeleten van.
Tudjátok, mit csinálnak?
Ülnek, finom ételt esznek,
kigúnyolják a diákokat.
Nem mehetnek el anélkül, hogy szembenéznének velünk.
A diákok most a kuratórium elnökére figyelnek,
Jane Bassett Spilmanre.
Az a nő!
Nagy a harag, és még mindig nem értjük,
és nekem úgy tűnik, siket rektort kellett volna választanunk.
Ő volt a sznobizmus és a jólét megtestesítője.
A tengernagyi ruhájában.
Ön képviseli a siket közösséget.
Kaotikus volt.
Mindenki egyszerre jelelt.
Irányítani kellett a tömeget.
A washingtoni rendőrség szerint önöket letartóztatják.
Az önök döntése.
Ezért úgy döntöttem, átveszem a színpadot.
A rendőrség úgy érzi, a tömeg túl közel van.
Adjatok nekünk helyet!
Semmit sem hallok.
Teljesen siket vagyok…
de van bennem ritmus.
Tudom, hogy kövessem a ritmust.
Tudsz mozogni és követni a zenét, mert érzed.
A gimiben vezérszurkoló voltam.
Volt egy Pac-Man táncunk.
Van egy vicc a közösségünkben.
Ha beszállsz a kocsiba, és bekapcsolod a rádiót,
és azt mondod, zene,
kiderül, hogy a hírek.
A mozgás és a ritmus…
minden.
Spilman, tűnés!
Rájöttem, hogy a ritmus kellett hozzá,
hogy mindenki tartsa az ütemet.
Spilman, tűnés!
Ti sikeresek vagytok.
A kuratórium hallgatni fog rátok.
Spilman beleegyezett, hogy beszél a diákokkal.
És a rendőrség azt mondja, a közelében lesznek, megvédik.
Azért jöttem, hogy elmondjam, a nevem Jane Bassett Spilman.
Én vagyok a Gallaudet kuratóriumának elnöke.
Elnézést, Jane!
Elnézést, nem vagyunk elégedettek
a döntéssel, amit nemrég hozott.
Tartozik nekik egy magyarázattal…
Mikor találkoztam Spilmannel, dühös voltam.
Voltak siket jelöltjeink. Készen álltunk rá.
Jó jelöltek voltak.
Kettő egy ellen.
Két siket jelölt egy halló ellen.
És szerintem tartozik nekik egy magyarázattal.
Tim, azt akarta,
hogy jöjjek le ide, és beszéljek ezekkel az emberekkel.
Kimért és finomkodó volt.
Azt akarta, hogy beszéljek a diákokkal.
Mint egy sztereotipikus angol hölgy.
Mintha…
teadélutánon lenne.
Kérek valamit. Beszéljünk egy percet,
aztán meglátjuk, nem beszélhetünk-e róla egy perc múlva, oké?
Szerintem ideje
hogy visszamenjenek a Gallaudetbe, és töltsenek el egy csendes estét…
Baromság!
Nyugalom!
Van egy kérdésem.
Tud jelelni?
Nem tudok.
Nem tudott semmit,
ami kapcsolatos a siketekkel.
Semmit.
Jól van.
Jane, hadd mondjak valamit!
Megkérdeztem: „Miért?
Miért nevezte ki Zinsert?”
Azt felelte:
„A siketek nem képesek boldogulni
a hallók világában.”
Mi?
Tényleg ezt mondta?
Ezt mondta?
És a tolmács azt mondta: „Jól hallottátok.”
Kiabálni akartunk.
De hogyan kiabálsz…
a mi nyelvünkön?
A világuk talán csendes, de a ma esti dühük
hangos és tiszta.
Annyira dühös vagyok, hogy émelygek tőle.
Dr. Zinser bejelentkezik greensborói otthonából.
Szeretném, ha tudnák, hogy megtiszteltetés
ennek a kiváló egyetemnek a rektoraként szolgálni.
Vártunk 124 évet.
Miért? Miért hallót?
Belül elkezdtem égni.
Mint láthatják mögöttem,
a Gallaudet több száz diákja kezdett összegyűlni
az egyetem tornacsarnokában.
Ami azt illeti, szerintem egy egyén
egyetlen tulajdonsága,
hogy siket vagy halló,
nem alkalmasíthat önmagában egy állásra.
Összegyűltünk egy csoportban,
egy kis körben, hogy megbeszéljük, hogyan tovább.
Valamit tenni kell,
de mit?
Legyen holnap tüntetés vagy ne?
Megtegyük? Nem, ne tegyük meg!
Végül mit tettek?
Sok embert fel fogunk dühíteni.
Melyik bolt?
A Florida Streeten levőbe menj!
Nemcsak a siket rektorról volt szó.
Több volt annál.
A hallók mindig elnyomnak minket.
A diákok szerint a kuratórium egyszerűen előítéletes a siketekkel.
Menj, most!
Ideje volt gyufát gyújtani.
Lynda, egy kérdés, mielőtt megy: Van rá esély, hogy a diákok
megváltoztassák a döntést?
Spilman kuratóriumi elnök szerint
ez a végső döntés. Nem gondolják meg magukat.
A tűz kigyulladt.
Most vagy soha. Most akarjuk.
Siket rektort akarunk most.
A nagyapám felhívott
a teleprinteren.
Az egy gép, amivel telefonálni lehet.
SZIA, PAPA! GA
A GA azt jelenti: „Gyerünk,
te gépelsz.”
De nem gépel túl gyorsan.
LÁTTUK A HÍREKET
A nagyapám azt mondta…
KÉRLEK, TISZTELD AZ IDŐSEBBEKET
Uramisten!
Nem mondta, de tudom, mit gondolt.
Fogadd el!
Hajtsd le a fejed!
A szüleim elváltak, mikor hatéves voltam.
Az apafigurám a nagyapám volt.
Az 1930-as években a Columbia Egyetemre járt.
Nem volt tolmács.
Szájról kellett olvasnia,
de három különböző diplomával végzett.
Nagy elvárásai voltak velem kapcsolatban.
Nem szerette, ha nyilvánosan jelelünk.
Mindig azt mondta:
„Egy 45 cm-es dobozban jelelj! Sose nagyobban.”
Én meg úgy gondoltam, szép lassan,
fokozatosan egyre nagyobb térben jelelek.
Ez felért egy öngyilkossággal.
Azt mondta: „Fontos, hogy beilleszkedj a hallók világába.”
Arra gondoltam: „Miért?
Nem kell beilleszkednem a hallók világába.
Megvan a saját világom.”
HÉTFŐ
Egy korban, amit néha a dühös,
hangos tüntetések hajtanak…
DUDÁLJATOK A SIKET REKTORÉRT
…a tiltakozásukat, ahogy a világukat is,
kísérteties csend övezte.
ITT AZ IDŐ
A diákok vádja a siketek Gallaudet Egyetemén,
hogy az iskola vezetése nem hallgatja meg őket.
Ezért a diákok
lezárták az egyetemet.
Lezártuk a kapukat.
És a diákok buszokat használtak…
hogy lezárják az egyetem bejáratát.
Maga ki? Biztonsági?
Itt dolgozik? Személyzet?
Szinte olyan, mint a seregben, a teljes csatarend.
Felállítjuk a bázist.
A diákok felkészültek rá, hogy továbbra is elzárják a bejáratot?
Az biztos.
A lelkünket eladnánk egy siket elnökért.
Mi voltunk a helyi törvény.
A diákokat különösen felháborítja
az egyetem kuratóriumának elnöke, Jane Bassett Spilman…
JOBBAN ÉRTEM A JELEKET, MINT SPILMAN!
…aki ezzel védte meg a jelbeszédet nem ismerő rektor megválasztását:
„A siketek nem képesek boldogulni
a hallók világában.”
Az állítólagos téves állítás,
hogy a siketek nem képesek boldogulni a hallók világában,
nyilván nem igaz.
- Nem mondta? - Nem mondtam.
Félreértelmeztek, félremagyaráztak.
És mit mondott?
Tolmácson keresztül dolgoztam, természetesen.
És ez… nagyon egyedi körülmények között történt,
helikopterekkel a fejünk felett,
és ezer diákkal az ablak előtt, akik sikítoztak és kiabáltak.
Kaotikus volt.
Amit mondtam, az volt…
nem tudom megmondani, mit mondtam, mert nem emlékszem mindenre.
- Van egy otthona a virginiai Bassettben. - Három.
Volt három otthona, ahová elfuthat,
elmenekülhet ez elől.
Így van.
Gondolta valaha: „Engedjenek ki innen”?
Egyszer sem.
Olyan ember vagyok, aki hiszi…
hogy megszabja az utat, amit helyesnek tart…
és jöhet vízözön, ragaszkodik ehhez az úthoz.
NEM ADJUK FEL… MÍG NEM LESZ SIKET REKTORUNK
Siket rektort akarunk, most!
A kuratórium csak egy megfontolásból
hajlandó találkozni önökkel,
ha megnyitják az egyetemet.
Nem!
Először siket rektort, aztán megnyitjuk az egyetemet.
A kuratórium azt mondta, nem tárgyalnak,
míg nem nyitják meg az egyetemet.
Igen, ezt mondták.
Befejezhetem?
Nem!
Akkor gondolom, nincs tárgyalás. Viszlát!
Ha nem akarnak tárgyalni…
Mit mondott?
Csak azt kérik, hogy nyissák meg az egyetemet
a találkozó idejére.
A diákok visszautasították egy kuratóriumi tag ajánlatát,
hogy találkoznak velük, ha a diákok újra megnyitják a Gallaudetet.
Sok épület volt üres.
Az egyik osztályban a tábla elmondta a történetet.
Az állt rajta: „Ma nincsenek órák.”
És áruló az, aki mégis elmegy rájuk.
De azon a hétfőn
sok diák ellenállt.
Nem akartak bajba kerülni.
Féltek, hogy a jegyeik bánják.
És néhány diák nem hitte, hogy egy siketnek menni fog.
El akartam magyarázni nekik, hogy meg kell győznünk őket.
Ők azt mondták: „Nem hiszem, hogy lehet siket rektorunk.
Nem fog menni.”
Ez ott motoszkált a fejemben.
Betegre aggódtam magam.
Nem mutattam, de éreztem a gyomromban.
Félt?
Nem.
Ki a kulcsok őrzője?
Ha van egy diákszóvivő,
rá jobban hallgatnak.
Ki a szóvivő?
Ekkor döntöttük el,
hogy vezetőt kell választanunk.
Oké. Ideje, hogy válasszunk egy siket rektort…
Írja le Timet!
Nagyon lelkes, energikus.
Szeretnénk, ha Spilmant eltávolítanák a kuratórium elnöki székéből.
Csupa férfi volt.
Kényszerítettem magam, hogy beszálljak, mert muszáj volt.
Spilmannek talán vannak anyagi forrásai…
Hogy írná le Bridgettát?
…de nincs szíve a siketek számára.
Erős.
Egy liberális nő.
Bridgetta mindig a „női ügyeket” hangoztatta.
Jerry és a többiek az osztályban azt mondták:
„Bridgetta mindig a női jogokkal jön.”
A nőket támogatom, feminista vagyok.
Valaki azt kérdezte: „Ha lenne egy mentőcsónak tele sikettel,
vagy egy mentőcsónak tele halló nővel,
melyikbe ugranál be?”
Női rektort támogatok,
de először a siketek jönnek.
Jellemezze Jerryt!
Eljött az idő. Elég az elnyomásból!
Nagyon érzelmes volt. Könnyen feldühödik.
Fejjel megy falnak,
ahelyett, hogy megkeresné az ajtó kulcsát.
Greg ellenben…
teljesen az ellentéte volt.
Racionálisabb.
Greg milyen ember?
Tényleg bele akar menni ebbe?
Igen.
Greg nagyon csendes.
Kicsiben jelel.
Nem sok érzelmet mutat.
Nem olyan nyílt, mint én.
Az energiám kiáramlik a kezemből másokba.
Fel tudom tüzelni a hallgatóságot.
Mind megegyeztünk,
hogy Greg Hlibok lesz a vezető.
Mindenki egyetértett. Kérdés nélkül.
Úgy éreztem, nem ő volt a megfelelő személy.
Greg Hlibok hétköznapi mérnökhallgató volt
a Gallaudet Egyetemen.
Megkapta a karszalagot, ami jelképezi az ügyüket.
Ő a mozgalom vezetője.
…ezzel élni, míg el nem érjük…
míg el nem érjük.
Úgy éreztem, olyannak adták,
aki hülye, mint a segg.
De tudtuk, hogy terv nélkül veszítünk.
Nem én hozom a döntéseket,
csak a találkozót felügyelem, ennyi.
Vagyis én döntöm el, ki beszél.
Találkoztunk sok mindenkivel a karról, munkatársakkal, öregdiákokkal,
akik évekig próbáltak siket rektort megválasztatni.
Ők ott voltak, hogy tanácsot adjanak a diákoknak.
Mi a következő?
Mit terveznek a diákok?
Négy követeléssel álltunk elő. Néggyel.
Az első: siket rektor.
Nem csinálunk semmit, míg nem lesz siket rektorunk.
Kettő: Spilman kilép a kuratóriumból.
Három: a kuratórium 51%-a legyen siket.
És erősen javasoltak egy negyedik követelést:
ne legyen megtorlás.
Így a diákok biztonságosabbnak érezték a részvételt.
Addig folytatjuk,
míg nem teljesítik a követeléseinket.
Ezt akarják a diákok, igaz?
De a legfontosabb, hogy nem oszthatnak meg.
Együtt kell maradnunk, kitartani, erősnek maradni.
Nyissák ki ezt a kaput itt! Nem lesz gond.
Csak nyissák ki ezt a kaput! Azt akarjuk, hogy kinyissák.
Miért tennénk?
De aztán másképp akartak bejutni az egyetemre.
Titokban elvágták a kerítést…
és átjutottak.
És felteszem, örültek, hogy bejutottak.
Aztán rájöttek,
hogy az irodákat is lezártuk.
Abbahagynák ezt?
Nem. Forgassatok tovább!
Próbálok tárgyalni. Beszélhetnénk egy percre?
De aztán szóltak,
hogy Spilman és a kuratórium
hajlandó beszélni velünk.
Nincs sms.
Akkor hogyan hívjuk össze a diákokat?
Meghúzzuk az összes tűzjelzőt.
És így mindenki tudja,
hogy ki kell mennie.
Emlékszem, kinéztem az ablakon,
és embertömeget láttam.
Több százan voltak a mezőkön,
Spilmanre várva.
Abban a pillanatban mit jelentett önnek a Gallaudet?
Ez nagyon érdekes.
Sírni lenne kedvem.
Gondoljanak erre itt!
Idegen vagyok itt.
Önök mind hallók.
De mikor a Gallaudetbe jöttem…
ez az otthonom. Az én világom.
Mikor elsőévesként a Gallaudetbe kerültem,
az volt a Mekka.
Mindenféle életutakból jönnek diákok a Gallaudetbe,
és megtalálják egymást.
Az egész világból jönnek ide diákok.
Mert ez az egyetlen ilyen hely a világon.
Ahol a siketek siketek lehetnek.
Mikor idekerültem, olyan meghatott voltam.
Mintha egy másik országba kerültem volna,
és mindenki más nyelven beszél.
Hogyan írná le, hogy kényelmesen érzi magát,
biztonságban,
mintha a családjával lenne?
A siket közösség jelzőfénye…
a Gallaudet.
SPILMANNEK MENNIE KELL!
Ezért nem fogadhattunk el egy vezetőt,
aki nem értette a világunkat.
Vártuk, hogy Spilman bejöjjön a terembe…
hogy kiderüljön, mit akar mondani.
Mikor elmondja az első mondatát, meghallgatjuk.
Ha nem változtatja meg a döntést,
kimegyünk.
Jó napot mindenkinek!
Tegnap a Gallaudet kuratóriuma
új rektort választott.
A kuratóriumi tagok többségének megítélése alapján
dr. Elisabeth Zinser megfelelt a feltételeknek,
kivéve,
és elismerem, hogy ez fontos kivétel,
de kivéve
a siket társadalom ismeretét és a róluk szóló széleskörű tudást,
megfelelt a feltételeknek.
Azonban…
ez a nő mélyen elkötelezett, hogy ennek az intézménynek a része legyen.
Mélyen elkötelezett, hogy szolgálja önöket,
mint remek, sikeres rektor.
Hogy jelelné el, amit Spilman csinált?
Ez a kéz a hátrányos helyzetű.
És ez a hatalom.
Mélyen elkötelezett, hogy önökkel dolgozzon,
és erős szószólója legyen mindenhol a siketeknek.
Most találkoztam a kuratóriummal.
Nem hajlandóak biztosítani a követeléseinket.
A hallók azt hiszik, felsőbbrendűek.
Van erre egy szavunk:
audista.
Néha nem tudják, hogy audisták,
de néha igen.
Aztán valaki meghúzta a tűzjelzőket.
Nagyon nehéz túlbeszélni ezt a hangos zajt.
Százhuszonnégy év.
Elég!
Itt az idő.
Semmi szarakodás.
Siket rektort akarunk!
EGYESÜLJÜNK AZ EGYETEMES EGYENLŐSÉGÉRT!
Nekem nem. Nem volt hangos.
Ha tud jelelni, nem lett volna gondja.
Csendes éj
Szentséges éj
Mindenek
nyugta mély
Siket környezetben nőttem fel.
Korlátmentes környezetben.
Drága kisdedük álmainál
Abban az időben a tévéműsorok nem voltak feliratozva.
Így életem legkedvesebb pillanatai azok voltak,
mikor ültünk a konyhaasztal körül, és jeleltünk egymással.
Órákon át.
Ütöttük az asztalt.
Dolgok ömöltek az asztalra,
mert jelelés közben eltalálsz dolgokat a kezeddel,
és az asztalra ömlenek dolgok.
De miközben felnőttem, a szüleim észrevették,
hogy kicsit hallok.
Kipróbáltam hallókészüléket,
ami segített, hogy kicsit jobban beszéljek.
Tudtam telefonálni, de igazából csak a nagyimat hívtam fel.
És valaki azt mondta: „Halló?”
„Halló?”„Ó, ezt megértettem.”
„Hogy vagy?” „Jól.”
„Milyen a napod? Milyen az idő?”
Úgy éreztem: „Ó!”
Megnöveli az önbizalmat, nem? „Meg tudom csinálni.”
Apám azt mondta: „Állami iskolába mész.”
Azt gondolta, hogy a siketek iskolája kevesebbet ér.
Mérnökként diplomázott tolmács nélkül.
Mindent maga olvasott el.
Azt gondolta: „Nem számít, hogy siket vagy.”
Azt mondta: „Próbálj beszélni…
szájról olvasni…
tegyél meg mindent!”
Az osztályban a tanár beszélt.
Tettetve bólogattam, mintha tudnám, mi történik.
Itt-ott megértettem pár szót.
Rakéta.
De ha a tanár elfordult,
a táblára nézett és úgy beszélt,
nem tudtam, mi történik.
Ezért azt mondták, üljek előre.
A gyerekek azt mondták…
„Elromlott a füled.”
A világom sötét lett.
Ez a hallók világa volt…
és én nem tartoztam bele.
Ma délután 2 után kicsivel
elterjedt a pletyka, hogy Zinser rektor az egyetemre jön.
KEDD
Harmadik nap…
Zinser azt mondja, elmegy az egyetemre.
Hogyan reagált rá?
Több száz diák gyűlt össze köszöntésekkel a bejárati kapunál.
MENJ HAZA, ZINSER!
Mit mond a diákjainak,
akik azt mondják: „Nem tiszteljük önt”,
mert nem olyan, mint ők?
Hiszem, hogy ha megismerkedünk,
nagyon kellemes kapcsolat lesz,
és nagyon termékeny.
HALLÓ OKTATÓT VÁLASZTOTTAK A GALLAUDET EGYETEM REKTORÁNAK
Elisabeth Zinser végzettsége egyetemi
és mesterdiplomás ápoló.
De nincs tapasztalata siketekkel.
ZINSER KI? SZÁRAZDAJKA!
Dr. Zinser, csak hogy értsem,
ön képzett nővér és van doktori címe.
Számunkra ő nem volt képzett.
A képzettség azt jelenti, megérti a siket kultúrát és siket is.
Nem hívtuk meg. Nem látjuk szívesen ezen az egyetemen.
Ez nem az ő egyeteme.
A rendőrség ki akarja nyitni ezt az egy kaput.
Oké, óvatosabbnak kell lennünk.
Hogy szeretne bejutni az egyetemre?
Bejöhet egy taxi?
Oké, látnunk kell, kik vannak a taxiban,
mert Jane Bassett Spilman és Zinser nem jöhetnek be.
Eljutottunk ide, a diákok átnézik a járőrkocsikat,
hogy vajon az újonnan kinevezett rektor be akar-e lopózni az egyetemre.
Állj!
Csomagtartót kinyitni!
„Nincs Zinser. Jó. Bemehetnek az egyetemre.”
És a játék neve nem „aki kapja, marja”.
Hanem „aki kapja, rúgja ki”.
Olyanok voltunk, mint egy titkos katonai bázis,
ahol a katonaság tükörrel néz be a kocsik alá.
Csak néhány jármű mehet át a diákbarrikádokon.
Állj!
„Nincs Zinser.”
Egész nap pletykák terjedtek az egyetemen.
Zinsert helikopterrel akarják behozni és valahol ott hagyni az egyetemen.
Diákokat küldtem, hogy figyeljék a helikoptert.
Ha meglátják leszállni, a földre fekszenek.
Zinser nem jöhet be, pont,
míg nem látunk kint egy siket rektort.
Azt a személyt szívesen beengedjük.
Az biztos, hogy senki mást.
King Jordan, a Gallaudet művészeti és tudományos dékánja
és az egyik elutasított rektorjelölt,
csatlakozott a tüntetőkhöz, hogy kimutassa támogatását.
Jelentkeztem rektornak.
DR. KING JORDAN KURATÓRIUMI TAG
Siket vagyok. Szerintem világos,
hogy siket rektort szeretnék a Gallaudet Egyetemre.
Mikor megjelent az egyetemen,
teljesen őszintén,
hitte, hogy a diákok sikerrel járnak?
Nem.
Oké.
Helló, I. King Jordan vagyok.
Szerintem sokan nem hittük, hogy a diákok sikerrel járnak.
Nagyon boldog voltam az elmúlt nyolc hónapban
végzett munkával. De készen állok…
Milyen ember volt I. King Jordan?
Nagyon kedvesnek tűnt, nagyon udvariasnak.
A mosoly és a melegség.
Mindig ugyanazt az üzenetet akarom átadni.
Ne a hiányra fókuszáljunk a fogyatékosságban.
Bárki, aki járt az órájára, azt mondta,
remek tanár volt.
Használjuk a képletet,
ZY prím mínusz…
- Y. - Y prím, jó.
Siket volt…
de nem volt a siket közösség része.
Már nem hallok semmit.
Semmit. Egy hangot se.
Ha itt lenne egy repülő, nem hallanám.
- Semmit. - Zéró.
Zéró.
Egész életemben halló voltam,
de vettem egy motort.
Egy este hazamotoroztam,
és összeütköztem egy kocsival.
Mikor magamhoz tértem, nem hallottam semmit.
Azt mondták, menjek a Gallaudetre, mert az segít rajtam.
Az első napomon jelelni próbáltam,
de néhány fickó kigúnyolt.
Az első órámon leültem és figyeltem a tanárt…
aki meg sem mozdította az ajkait.
Ő csak…
Istenem, hogy fogok megbirkózni ezzel?
Én voltam a kakukktojás.
Egy nagy család vagyunk. Erős család. És azt akarom…
A diákok támogatták, hogy rektor legyek.
De vannak emberek a siket közösségben,
akik azt mondják, nem vagyok igazi siket.
Ha hajlandók velem dolgozni,
bebizonyíthatjuk a világnak, hogy a siketek képesek bármire.
Köszönöm.
És vannak emberek a halló közösségben,
akik nem értik, milyen, hogy siket vagyok.
Ezért egyik világban sem vagyok otthon igazán.
Billegek.
IGAZSÁGOT AKARUNK MOST!
NEM AKARUNK HALLÓ REKTORT, A POKOLBA IS!
Ma megpróbálom megalapozni
a kommunikációt a diákokkal,
és megkérni őket, hogy adjanak egy lehetőséget,
hogy személyes szinten kapcsolódjak hozzájuk.
Kedd délután megkért
a közvetlen felettesem,
hogy segítsek Zinsernek találkozni a diákvezetőkkel.
Elmentem a diákokhoz,
és meséltem nekik a telefonhívásról.
Megkértek, hogy találkozhassanak velünk az egyetemen, de nemet mondtunk.
Megkérdezték: „Mit akarnak tenni?”
Azt mondtam: „Találkozunk, de semleges területen.”
A diákok mögöttem most tudják meg,
hogy találkozó lesz a diákvezetők
és dr. Zinser között.
A diákok azt mondták: „Maradj erős! Légy makacs! Harcolj!”
Képzeljenek el egy tipikus olcsó motelt!
Megjött Zinser.
Menő kosztüm volt rajta. Győzelemhez öltözve.
Ellentmondást nem tűrő. Lelkes, életerős.
Az elképzelése az volt, hogy erőt demonstrál.
„Én vagyok a főnök.”
De aztán elkezdett beszélni.
Csak mondta: „Sok jót teszek önöknek.
Ne aggódjanak!
Segíteni jöttem.”
Gyógyítói háttérből érkezett,
ezért számára
siketnek lenni olyasvalami…
ami javításra szorul.
És ugyanaz újra meg újra…
éveken át.
„Segítenem kell önöknek.
Meg kell tennem ezt önökért.”
„Javítsuk meg az elromlott fülüket!”
Van ez a filozófia…
hogy a siketek talán tudnak beszélni.
MEGSZÜLETETT A TELEFON 1875. JÚNIUS 2.
Minden Alexander Graham Bell-lel kezdődött.
Ő nem valami amerikai hősnek számít?
Ha megismeri a másik oldalt,
talán más lesz a véleménye róla.
A felesége siket volt. Az anyja is siket volt.
A legnagyobb gondja az volt, hogy a társadalom lenézte őket.
Úgy tekintett rájuk, mint akiket rendbe kell hozni.
Ezért próbálta erőltetni a változást a siketek oktatásában.
A világ csendes hely volt.
A HANGFIZIOLÓGIA ISKOLÁJA
Nincs olyan, hogy hang.
Azt sem tudják, mi az a szó.
Szavak nélkül nincsenek gondolatok,
csak érzések, és nincs semmi, ami összekösse őket.
Mikor iskolás lettem,
minden áldott nap beszédórára kellett menni.
Ott voltam az osztályban, és kivittek,
hogy menjek beszédórára.
Háromezer óra egyéni beszédoktatáson fog részt venni,
ahol megtanulja a nem hallott szavak szájmozgását.
A tanár orrára kellett tennem a kezem.
Megtanulja megérezni a különböző hangok
által keltett légáramlatot, és tükör segítségével felismerni az ajakmozgásokat.
Egész jó. Szorosan.
Én voltam a logopédiai hónap reklámgyereke.
BRIGETTA NEM HALL… DE TANUL
Azt hirdették:
„Ez az a kislány, aki megtanul beszélni és hallani.”
A Bell Telephone Labs által kifejlesztett számos eszközzel
tesztelik a gyerekeket, hogy megtudják,
pontosan mekkora mértékben hallássérültek.
Különlegesen képzett tanárok dolgoznak velük.
Felvettem a fejhallgatót az adóvevővel,
amit a mellkasomon viseltem.
A tanárt és a gyerekek hallókészülékét
összekötő mikrofonkapcsolat
felerősíti a hangot, amit hallanak.
Nem használhattunk jelnyelvet,
de mikor a tanár elfordult, lopva jeleltünk egymásnak,
míg a tanár vissza nem fordult.
Ha egy gyereket jelelő környezetbe teszünk,
megtanul jelelni.
Ha egy gyereket beszélő környezetbe teszünk, megtanul beszélni.
És ez nem kegyetlenség.
Ha jeleltél, vonalzóval a kezedre koppintottak.
Ki tudtam mondani a „cs” hangot.
A tanárok izgatottak lettek.
„Ki tudod mondani a 'cs' hangot.”
A tanár félbehagyta az órát,
és áthívta a többi tanárt a többi osztályból,
hogy jöjjenek a folyosóra,
és ők azt kérték: „Kimondanád újra a 'cs' hangot?”
És mindenki odavolt.
Növelte az önbecsülésemet.
Ötödikben bekerültem egy színdarabba.
Karácsonyi ének.
És nem volt jelbeszéd.
Csak beszéd volt…
eljött pár halló is,
akik megtapsoltak,
mintha remek munkát végeztünk volna.
Nagyon jó érzés volt.
A darab végén
megkérdeztük: „Értettetek belőle valamit?”
És a hallók azt mondták…
„Semmit sem értettünk belőle.”
Kényszerítettek, hogy hallók legyünk, és gondolkodjunk hallóként.
CsinÁLtam karÁCsonyi LApot.
Szeretném, ha megállnál.
CsinÁLtam…
A tanárok szóltak a szüleimnek:
„A lányuk nem halad jól.”
Szinte ez volt: „Nem hallasz, nem beszélsz?
Buta vagy.”
KrIstIn MegtölTÖtt…
Oké, de egy részét elfelejtetted.
A jelnyelv egy sajátos nyelv.
A jelelés nagyon fontos nekem.
Ezek vagyunk.
Úgy tekintik, hogy a siketekkel baj van.
Fogyatékosságként,
hibaként.
Hallássérültként.
Nem vagyunk sérültek.
Zinser azt mondta:
„Szerzek tanárt, aki megtanítja a jelnyelvet,
megtanulok jelelni.
Pár hónap múlva képes leszek önökkel kommunikálni.”
Nem érti.
Évekig tart megtanulni a jelbeszédet.
Együtt kell élni, aludni, enni és lélegezni a siketettel,
hogy megértsék a frusztrációt és az elnyomást.
Mindenre nemet mondtak, amit mondott.
„Nem elfogadható, nem lehetséges.
Ön soha nem lehet a Gallaudet rektora.”
Meghökkentem.
Ezért elmentünk.
Kudarcot vallott a próbálkozása.
Visszamentünk az egyetemre.
És abban a pillanatban
mély kapcsolódást éreztünk.
Megnőtt a felhatalmazás érzése.
Kezdtünk hinni magunkban.
Hogy győzni fogunk.
Ők a mi csapatvezetőink.
Remény támadt.
Dr. Zinser, úgy tudom, úton van…
a Press Clubba.
Hamarosan meg kell érkeznie,
de nem akartuk váratni önöket tovább,
és Mrs. Spilman jelen van, hogy elkezdjük a folyamatot.
Zinser az első ülésen ült, én a hátsón.
Láttam, hogy tartja a telefont és beszél.
És nem volt tolmácsom.
Jó napot, hölgyeim és uraim!
Ennek az eligazításnak a célja az,
hogy a Gallaudet Egyetem kuratóriuma
nyilatkozatot tegyen.
Mondom: „Tegyenek ki a Gallaudetnél!”
Ő meg nemet mondott.
„A National Press Clubba megyünk.”
Bezártak a kocsiba.
Együtt egységesek vagyunk.
Helló, dr. Zinser!
Meglepetésemre, a közvetlen felettesem
megragadott, és azt mondta: „Oké, fel kell mennie
és támogatnia a kuratóriumot.”
És most szeretném bemutatni önöknek…
dr. King Jordant.
King, talán szólna pár szót
ezekhez az emberekhez.
Szeretném, ha tudnák, hogy azt kell tennem,
ami a Gallaudet Egyetem legjobb érdeke.
Ezáltal dékánként az a felelősségem,
hogy megadjam a támogatást ehhez a törekvéshez.
Azt kéri a diákoktól, hogy ne tüntessenek tovább?
Ez nagyon nehéz helyzet nekem,
szeretném, ha tudnák.
Nagyon bánom, hogy a központjába kerültem ennek.
Ez nagyon nehéz volt nekem.
Ne feledjék, dékán voltam, bármikor kirúghattak volna.
Úgy gondolja, ideje abbahagyni a tüntetést?
Igen, úgy.
Ideje értelmes párbeszédet folytatni
a Gallaudet új, hetedik rektorával.
Köszönöm.
Sokkos állapotba kerültem.
Annyi mindent próbáltunk tenni érte,
és ebben a pillanatban sunyi módon
oldalt vált?
Ez nagyon nehéz helyzet nekem,
szeretném, ha tudnák.
Olyan gyenge vagy, nézzék csak!
Támogatni jöttünk.
Ezáltal dékánként az a felelősségem, hogy megadjam a támogatást
ehhez a törekvéshez.
Úgy éreztem, elárultak.
Azt gondoltam:
„Ő nem igazi siket.”
A felnövekedése során belecsepegtetett értékek
a halló világon alapultak, és megragadtak benne.
Ha siketnek születik, nem lett volna áruló.
Csak jelölt voltam a pozícióra,
és mivel siket vagyok,
jobban a fókuszba kerültem, mint kellett volna.
Az egyetemen a diákok értesültek róla,
hogy mi hangzott el a sajtókonferencián.
Ez volt a mélypontunk.
Arra számítok, hogy a diákok kiművelnek engem
a siketségből és a jelnyelvből, amit azonnal elkezdek.
Mindig nyernek.
Ez erősítette a diákok haragját.
A dolgok jelenleg elszabadultak,
mint tudják.
Az egyetem kormányzati rendszere összedőlt.
Ha továbbra is így marad,
lépéseket teszek, hogy irányítás alá vonjuk.
Ma esti vezető hírünk. A kuratórium tagjai
a napot találkozók tervezésével töltötték,
hogy kidolgozzák a Gallaudet Egyetem átvételének stratégiáját.
Azt mondogattuk: „Semmi erőszak vagy károkozás.
Semmi erőszak vagy károkozás.”
Nyilván egy csomó embert le kell tartóztatni.
NEM ADJUK FEL!
Már volt rólunk egy sztereotípia:
„Ha nem beszélnek, buták.”
És most még tetézzük meg ezt erőszakkal?
Menjen le a járdáról, uram!
Ott volt a média kamerákkal.
Ha zavargás tör ki, elveszítjük a támogatást.
Külső támogatás kell, főleg a médiától.
Sok kamera szegeződik ránk.
A fenyegetések, megfélemlítések, tüntetések, zavargások…
Tudni szeretném, pontosan mi fog történni,
mielőtt bármit tesznek.
Ez egy vezércikk. „Úgy tűnik, a diákok nem értik
a károkat, amiket az aktivizmusba való merészkedés okozhat
az iskola hírnevének.”
A rendőrség arcon ütött egy diákot.
Akárki írta ezt…
dugja fel magának!
Úgy tudom, az amerikai adófizetők
fizetik az iskola költségeinek 75%-át.
Mi van, ha a kongresszus azt mondja: „Megszüntetjük a szövetségi támogatást,
hacsak nem mennek vissza az osztályokba”?
Mi van, ha minden addig a pontig fajul…
hogy a kongresszus visszavonja a pénzügyi támogatást?
A Gallaudet bezár.
SZERDA
Szerdára
már három napja nem aludtunk.
SIKET REKTORT AKARUNK!
Nem sokat ettünk.
Az emberek kimerültek.
Biztosan kimerültetek,
ezért rövidre fognám ezt a találkozót…
Valaki tájékoztatott, hogy interjút ajánlottak
aznap este a nemzeti tévében.
Akár egymillió nézővel.
Arra kértek, élőben kerüljek adásba
Zinserrel.
Ön akart ott lenni?
A limóban nagyon ideges voltam.
Óriási felelősség volt ez nekem.
Az utolsó esélyünk volt, hogy meghallgassanak.
Ezért betettem a hallókészülékemet.
Szeretek hallani, mert szeretem, ha körülvesz a tudatosság.
Egy perc múlva élő adás.
- Szóljatok, ha mehet! - Kamera forog.
A diákok azzal vádolták a siketek Gallaudet Egyetemét,
hogy az iskola vezetése nem hallgatja meg őket,
ezért a diákok lezárták az iskolát.
A barátaimmal voltam a koleszban.
Sokan voltak együtt számos szobában.
A vendégeink között lesz ő,
és a Gallaudet diáktanácsának elnöke is, Greg Hlibok.
Kilenc, nyolc, hét, hat…
öt, négy, három, kettő, egy.
És mehet.
Ez az ABC News Nightline,
Washingtonból jelentkezik Ted Koppel.
Pillanatnyilag talán zavarónak találják,
de ha egy program tartalma valaha is
el kell, hogy jusson a nemzet hallássérültjeihez,
a ma esti az.
Sok siket vagy hallássérült
nem fér hozzá a feliratokhoz, ezért ma este mindenki olvashatja.
MIKÖZBEN HALLGATNAK ÉS NÉZNEK EGY TÖRTÉNETET,
AMI RENDKÍVÜL FONTOS A KÖZTÜNK ÉLŐ HALLÁSSÉRÜLTEKNEK.
Kilencven másodperc múlva élő adás.
Annyi mindent át kellett gondolni,
az a sok gondolat kergetőzött a fejemben.
Aztán a médiakapcsolatok osztály visszajelzést adott,
kisminkeltek és mindenki tapogatott.
Úgy éreztem, ez túl sok.
Koncentrálnom kell.
Azt mondtam magamnak…
„Siket vagyok.
Ez vagyok én.
Annyit tehetek…
hogy önmagam leszek.”
Négy, három, kettő, egy.
Dr. Zinser…
nincs egy pont, mikor azt kell mondania,
hogy az egyetemnek végeznie kell a dolgát,
és ha az nem megy velem, mennie kell valaki mással?
Hiszem, hogy jelenleg
nagyon erős érzelmek áradnak felém,
azt kérve, mondjak le,
de meggyőződésem, hogy ez nem általános.
Sok támogatást kaptam…
Milyen volt Zinser?
Nagyon profi.
King Jordan is jelezte támogatását.
Nagyon nyugodt.
Greg, hadd kérdezzem meg ezt!
Készen állna rá,
hogy olyan megoldást találjanak, ami mindenki érdeke?
Ami most történik, az senkié.
Oké, Ted…
a megjegyzéseimet dr. Zinserhez intézem,
mert úgy érzem, fontos reagálni arra, amit mondott.
Hadd kérjem meg, válaszoljon közvetlenül
a kérdésre, amit feltettem, vagyis,
mivel volt az a sok szöveg a párbeszédről,
lehetséges lenne, hogy pl. holnap önök…
Milyen volt Greg?
Szinte:
„Rólam beszél, és a nemzeti tévében vagyok…”
Bizonytalan volt.
…leüljenek és próbáljanak kidolgozni valamit?
A tanév vége felé tartunk,
és biztos, hogy sok ember életét megzavarták.
Ezen a ponton nem lehet tenni valamit párbeszéddel?
Ültem, és arra gondoltam: „Ez nem jó.”
Talán csak megijedtem.
Hajlandó vagyok vállalni a felelősséget,
amit múlt vasárnap este elfogadtam,
addig, amíg a kuratórium meg nem kér, hogy álljak félre…
Csak elfogadta.
…elfogadtam az állást, megkértek, hogy legyek rektor…
Ugyanaz volt a hozzáállása, mint a legtöbb siketnek.
Mint az apámnak.
„Az alagsorba tesznek? Jó.”
Elfogadta.
Megszokás.
Olyan sokáig fogadták el,
és mélyen elhitték,
hogy a siketek nem képesek semmire.
Tedd, amit mondanak neked.
Maradj, ahol vagy.
Magukévá teszik, hogy egész életükben azt hallják, nem képesek rá.
Ezért a „nem megy” szavak…
beragadtak a fejükbe.
HADD TEGYEK FEL MÉG EGY KÉRDÉST, AZTÁN LEZÁRJUK EZT A BESZÉLGETÉST.
Dr. Zinser,
tudom, hogy ön megérti, mert empatikus ember.
Megérti annyira,
hogy talán ki is mondja:
„Ha ez olyan fontos ezeknek az embereknek, lemondok”?
A kuratórium jogosult arra, hogy döntést hozzon arról,
ki legyen az új rektor, nem én.
Utolsó 30 másodperc.
Köszönöm, Ted. Hiszem,
hogy a siketeknek remek képességeik vannak…
Bizonyítsa!
Befejezhetem a kijelentésemet?
Igazán hiszem… Erősen hiszem,
hogy a siketek egy nap…
Nem, ez régi nóta. Belefáradtam ebbe.
„Egy nap”, újra meg újra. „Egy nap a siketek…”
Meg kell törnünk ezt a kört.
Ezt hallgatjuk 124 éve.
Unjuk már hallgatni ezt a kijelentést.
Végre elkezdett beszélni.
Ez egy végtelen kör.
Valahányszor új rektor jön, azt mondja: „Egy nap.”
Az eddigi rektorok mindig azt mondták: „Egy nap…”
Mondok valamit, kicsit túllépjük az adásidőt.
Adjunk esélyt dr. Zinsernek, hogy reagáljon rá.
Köszönöm, Ted. Szeretném jelezni, hogy az egyetem megérdemli,
hogy a jövőben is erős maradjon,
- akár… - Elnézést!
Arra utal, hogy a siketek nem folytathatják ezt a jövőben?
Egyáltalán nem.
Greg, elnézést, ha olyat mondtam, ami felzaklatta.
Egyre érzelemdúsabban jelel.
Ez azt mutatja, hogy az előző rektorok
megbuktak, ha nem adtak siket vezetőket.
Megtalálta a hangját.
Oké, ne feledjük, a kuratóriumban 17 halló van.
Szinte egyikük sem tud jelelni.
Egyikük sem tud semmit a siketekről.
Évi háromszor eljönnek, találkoznak, szavaznak, elmennek.
A lehető legsiketebb akarok lenni.
Semmit sem tudnak a siketségről,
ezért dr. Zinsernek nem szabadna követnie a kuratóriumot.
Az igényeinket és vágyainkat kellene követniük, mert mi ismerjük.
Jól van, emberek, attól tartok, muszáj befejeznünk.
Ez volt ma estére a riportunk. Én Ted Kop…
CSÜTÖRTÖK
DUDÁLJATOK A SIKET REKTORÉRT MOST
A diákok erőre kapnak, miközben a dudaszó, amit nem hallanak,
támogatja az ügyüket.
SIKET HATALOM AMERICA LÁSSON/HALLJON MINKET!
Az emberek kiintegettek az ablakból.
DUDÁLJATOK
Ó, elnézést!
Bocsánat!
Ez a hallók eszköze.
Kinyitottam az újságot, az első oldalt.
ORSZÁGOS CSOPORTOK SZÁLLNAK BE A GALLAUDET TÜNTETÉSÉBE
Libabőrös lettem.
Ami diáktüntetésként indult
a nemzet egyetlen siket bölcsészettudományi egyetemén,
most országos figyelmet követel.
Szimpatizálok a diákokkal.
Szerintem ez szükséges.
Szerintem jó ötlet.
Felrobbant és erős volt.
És még több hívás érkezett az országból,
támogatást és pénzt ígérve.
Anyagi támogatás küldhető
a Siketek Nemzeti Szövetségéhez, a Siket rektort akarunk kampányra.
A diákok azt állítják, már összegyűjtöttek
több mint 27 ezer dollárt az ügyükre.
Egyre erősebbek leszünk,
és egyre nagyobbak, mint csoport.
Folyton interjúkra hívnak.
Greg „Hle-bok”.
Greg Hlibok.
Ő Greg „Hill-bok”.
Valaki odajött, átadott egy mikrofont,
de azt mondtam: „Erre nincs szükség. Köszönöm.”
Nem gondolja, hogy az egyetem érdekét tartották szem előtt?
Nem.
Úgy tudjuk, az egész országból
buszszámra jönnek ide emberek, hogy részt vegyenek benne.
Nemcsak az országból,
hanem az egész világból kapunk jelentéseket.
Svédország, Németország, Afrika.
Jött egy fax Kínából.
Nem tudtam kínaiul,
de volt egy kép egy örvendező emberről.
Ez a polgárjogi mozgalmunk kezdete.
Mikor azt mondja, a Gallaudet diákjait
elnyomták, mit ért ez alatt?
A fehérek kiállnak a feketékért az egyetemen?
Sok afrikai-amerikai
éljenzett minket az utcán.
Megértették.
…BOLDOGULNI A HALLÓK VILÁGÁBAN!
A siketek sok évig elég passzív kisebbség volt.
Ezen a héten elég követelőzővé váltak.
A hallók mondják meg nekünk, mit tehetnek értünk.
Azt mondogatják: „Segítünk”,
de mi azt kérjük…
- Hogy saját maguk tehessék meg? - Igen.
Kifejezzük a kuratórium tette iránti csalódottságunkat.
A Gallaudet diákjainak igaza van.
Eljött az idő, hogy a tagok elismerjék, hibát követtek el.
Nem állunk le.
Folytatjuk a harcot.
Korábban sötétben voltunk…
de most a világ megláthatott minket.
Egyre erősebbek leszünk,
és most már igazán erősek vagyunk.
Addig a pontig azt hittem, ez csak diáktüntetés.
És időbe telt,
mire megértettem, hogy ez nemcsak tüntetés.
Ez forradalom.
Ott ültem és gondolkodtam:
„Mit tettem?
Most dékán vagyok…
de örökre siket maradok.”
Tegnap
kijelentést tettem: a kuratórium törvényes hatásköre,
hogy kinevezze a Gallaudet Egyetem rektorát.
Valójában a kuratórium döntésére adott személyes reakcióm
a düh volt, és most is az.
Most nyilvánosan meg kell erősítenem, hogy támogatom
a Gallaudet közösségének nézőpontját.
Aztán King azt mondja: „Hibáztam”,
és mi meglepődtünk.
Gyakran mondjuk, hogy a legjobb tanár
jó tanuló.
A Gallaudet Egyetem sokat tanul a diákjaitól.
Ők lettek a tanáraink.
Minden siket hálával tartozik a Gallaudet diákjainak,
amiért kitartottak amellett, hogy eljött az időnk.
Élőben csatlakozik hozzám, itt a Gallaudeten
az egyik diákvezető, Bridget Bourne.
Bemutatná a diákok reakcióit
dr. Jordan szemléletváltására?
Felébredt.
„Értem.”
Jobb, új siket lett.
Rájött, hogy ahelyett: „Elvesztettem…”
Nem.
Siketnek lenni nem baj.
Tegnap Zinser rektor mellé állt.
Ma este, ha nézik,
és üzenhetne nekik, mi lenne az?
Megkérném dr. Zinsert, hogy nézzen a szívébe…
nézze meg, mi történik az országban,
és nagyon komolyan gondolja át,
mit jelent ez a siket világnak.
GREG OTT VAN?
Növekvő válságra
érkeztem a Gallaudet Egyetemre.
Felébredtem…
Nyilvánvalóan előző este, mikor mindenki aludt,
sajtókonferenciát tartottak.
Ennek a hivatalnak a jelképe olyan jelentős,
hogy reagálnunk kell arra a nagyobb ügyre.
Ezáltal arra jutottam,
hogy a rend helyreállításának legjobb módja,
ha benyújtom a lemondásomat.
Hű, tényleg lemondott!
És mindenki azt mondta: „A teleprinter neked szól.”
Át kellett vágnom az egyetemen.
VASÁRNAP
És mikor beléptem a furgonba, ráléptek.
Esélyem sem volt becsukni az ajtót.
A teleprinter egy üvegkabinban volt.
Mint egy mini akvárium, és mindenki engem bámult.
ITT GREG.
Greg mellett voltam.
Én, Tim, Bridgetta, mi négyen.
Nagyon közel voltunk egymáshoz.
Azt írta: „Kik a testvéreid?”
Hogy nem egy csaló van-e a billentyűzetnél.
Jane Bassett Spilman
nyilatkozatot oszt meg önökkel.
Mrs. Spilman?
Jó estét!
Ezen a héten rá kellett jönnöm,
komoly hiány volt a tudásunkban, amivel megérthettük volna
a problémák összetettségét, amikkel szembenéztünk.
Egyesek fejében akadály lettem
az egyetem jövője előtt.
TUDATNI SZERETNÉM VELED…
És mivel mélyen törődöm a Gallaudet jövőjével,
eltávolítom ezt az akadályt.
Ma benyújtottam a felmondásomat.
SPILMAN LEMONDOTT
A kabin megremegett.
A teleprinteren véletlenszerű karakterek jelentek meg.
A kuratóriumot nem egyszerűen arra kérték fel, hogy rektort válasszon,
hanem, hogy segítse egy álom megvalósulását.
Hogy egy siketet
a világ legnagyobb,
siketek és hallássérültek számára létrehozott
oktatási intézményének
rektorává emelje.
I. KING A REKTOR
A diákok és a vezetőik:
Tim,
Bridgetta,
Greg,
Jerry,
önök egységre találtak,
erőt és célt határoztak meg,
bátorságot mutattak,
és hatalmat fedeztek fel,
amivel hatással lehetnek a saját jövőjükre.
A Gallaudet Egyetem hallgatói ma este
köszöntik azt, amit egy szép új korszak kezdetének neveznek.
Nem büntetik meg a tüntető diákokat,
és siket többségű kuratóriumot állítanak fel.
King!
Ezen a héten őszintén elmondhatjuk,
hogy mi, együtt és egyesülve,
legyőztük a vonakodásunkat, hogy kiálljunk a jogainkért.
Siket hatalmat!
Hogy hogyan érzek?
Csodálatosan.
Nem tudom megmagyarázni.
Büszke voltam.
Sosem voltam még ilyen büszke arra,
hogy siket vagyok.
Egyek vagyunk!
Elfelejtettünk mindent, ami köztünk történt azon a héten.
Folyton azt halljuk: „Nektek nem megy.”
De mi azt mondtuk: „Ezúttal nem.
A siketek képesek rá.”
Körülnéztem, azon gondolkodva,
siketnek lenni egy halló világban nem akadályoz meg semmiben.
Erre örökre emlékezni fogsz.
Beszéltem a nagyapámmal.
Azt mondta: „Igazad volt.”
Megmámorosodtam.
Látni, hogy a nagyapám ezt mondja nekem.
Valamit biztosan jól csináltam.
A világ azt gondolja, semmik vagyunk!
Semmik vagyunk?
Nem!
- Semmik vagyunk? - Nem!
Meghallgatnak minket!
A GYŐZELEM A GALLAUDETEN EGY NAGYOBB MOZGALOM RÉSZE LETT
A FOGYATÉKOSSÁGGAL ÉLŐK JOGAIÉRT.
KÉT ÉVVEL KÉSŐBB A KONGRESSZUS ELFOGADTA
A FOGYATÉKOSSÁGGAL ÉLŐ AMERIKAIAK TÖRVÉNYÉT.
I. KING JORDAN 18 ÉVIG SZOLGÁLT A GALLAUDET EGYETEM REKTORAKÉNT,
ÉS AZÓTA IS SIKET REKTOR VAN EBBEN A HIVATALBAN.
SIKET REKTORT AKARUNK!
A feliratot fordította: Pálfi Beáta