Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Paní…
Paní Monika. Gratuluji.
Tamhle jsou.
Ještě jednou vám jménem svým i celého pedagogického sboru…
- Pardon. - Děkuju.
…všem gratuluji.
Promiňte.
Běž dál.
Promiňte.
Říkal jsem, že máme koupit větší kytku.
Paní Zofia…
Tobě by nestačila ani celá louka.
Tamhle je!
Majeczka!
Majka.
Pan Miłosz.
- Prosím, gratuluji. - Děkuji.
Paní Maja.
Maja!
- Děkuji. - Gratuluji.
Paní Maja měla nejlepší výsledek z ročníku!
Jo, moje dcera!
To je moje krev!
Začínáš novou etapu života.
No právě. A už dlouho jsem ti chtěla říct…
Vím, i ty jsi pro mě důležitá.
To je úplná samozřejmost, to si nemusíme říkat.
- Miluju tě. - Dobře.
- Dobře, ale o tom jsem… - Majko, ty šprtko!
Sakra…
Thank you.
I will pay back you… again.
To není potřeba.
Miłosz Rugwiro.
Mirosław Roszkowski.
Promiňte, trochu jste mě překvapil, že umíte tak skvěle polsky.
Děkuju.
Vy taky.
Chci se vdát, ještě dneska to řeknu tátovi.
A proč takovej spěch?
Nemůžete chvíli počkat?
Rok, nebo dva?
Mezitím táta tvýho snoubence pozná.
A třeba se mu i zalíbí.
Děláš si legraci?
Všichni moji bývalí dodneška z táty koktaj.
No právě.
To přece nechceš tomu, koho miluješ, udělat.
Táto, musíme si promluvit.
Majo!
- Budu se vdávat. - Jen přes moji mrtvolu.
Jdeme.
Říkala jsem to.
SMRT PŘED SVATBOU
MLÉKÁRNA MALÉ DOBRÉ
Ježíši!
Co se stalo?
Co to je? Začal ti víkend už ve čtvrtek, jo?
A co tady tak rámusíš?
I tys včera slavil narozeniny ředitele Szyszka.
Ale odešel jsem v normální dobu.
A vy jste skončili kdy?
Po poslední rundě. Nebylo by slušný odmítnout.
A kolik bylo těch posledních rund?
Po šestý jsem přestal počítat.
Ježíši, to jsem ale trubka.
Trubka a hrozná násoska.
Víš co? Že se nestydíš.
Beze mě byste tady nepřežili ani tři dny.
To je ostuda.
Během necelého měsíce
jsme zlikvidovali 27 malých,
nerentabilních mlékárenských závodů.
Na jejich místě budou stát tři mlékárenské podniky,
které budou zpracovávat až jeden milion litrů mléka denně.
Výborně!
Ale to samozřejmě až po mém návratu z dovolené.
MLÉKÁRNY
Co to je?
Můžete to opravit?
Jedna mlékárna zbyla.
Co? Kde?
Ta nejmenší, proto jsme ji přehlédli.
MLÉKÁRNA MALÉ DOBRÉ FUNGUJE – ČEKÁ NA UZAVŘENÍ
To je absurdní.
Měl bys mít na všechno lidi.
Miláčku, když chceš něco udělat dobře, musíš to udělat sama.
Pokud nejsi generální ředitel.
- To já jsem. - Tak můžeš všechno.
Tu mlékárnu máme po cestě.
Rychle ji zavřu a do večera budeme na loďce.
- Na jachtě. - Budeme na jachtě.
- Ukaž, co tam máš. - Ne, ty ukaž.
Mlékárna Malé Dobré, prosím?
Generální ředitel Rylski, prosím ředitele.
Haló! Mluvte prosím víc nahlas.
Tady gene… Hej, dejte si bacha!
Vy mi vyhrožujete?
Haló?
Je tam Szyszko?
- Od včerejška jsem ho neviděla. - Zvláštní.
Vždycky všude je.
Ráno jsem mu volal. Nebere to.
- Tak dobře. - Mirku.
- No? - Ještě něco?
Co?
- Nic. - Tak jo.
- Pojď, ty ochlasto. - Už jdu. Dobrý den.
To teda nevím.
VÝROČÍ SVATBY
Všechno nejlepší, mami, k vaší perlový svatbě.
Zasloužíš si medaili, žes to s tátou těch 30 let vydržela.
To nebylo tak těžký.
Táta není tak hroznej.
On jenom…
Zapomněl?
Zase?
Mlékárna je celej jeho svět.
Mami, ty bys měla být celej jeho svět.
Vteřinku.
Malé Dobré, ano?
Dobrý den, můžu mluvit s někým kompetentním?
- To jste zase vy? - Můžu mluvit s někým kompetentním?
Hej, tak moment.
Nejdřív se naučte chovat a potom můžete někomu volat.
Já nic neříkám, ale kdyby ses ptal, myslím, že tě ignorujou, pane generální.
A jéje.
Musím končit.
Protože mi pořád volá nějakej nepříjemnej člověk, víš? Ahoj.
Malé Dobré.
Tady generální ředitel Rylski.
Generální ředitel?
Sekretářka je na mateřské.
Dovolal jste se na účetní oddělení, vážený pane generální, omlouvám se.
Za chvíli se můžete omluvit osobně, právě k vám jedu.
A proč k nám? A proč hned osobně?
Karol!
- Šéfe? - Vidělas ředitele Szyszka?
Včera jsem ho viděla.
Měl zamknout, ale ráno bylo otevřeno.
Ještě jednou mu zavolám.
- Běž. - A proč já?
Někdo musí, tak půjdeš ty.
- Radši bych nešel. - Proč?
Protože mám dneska strach z mlíka a vejšek.
- Dobře, já to zařídím. - Moc ti děkuju.
Hanba, ženská má větší koule než ty.
- Kam čert nemůže, nastrčí ženskou. - To je pravda.
Lidi!
Je to špatný, moc špatný, Renio!
Jede sem generální.
Kde je Szyszko?
No, tak já jdu.
Běž. A nezapomeň, kdo jsi.
- Jsem generální ředitel. - Kdo?
Generální ředitel.
Nezapomeň, ani slovo víš o kom.
Já jsem ztělesněná diskrétnost.
Dobrý den.
Pane generální řediteli, jménem svým i…
Dobře, formality vynecháme. Kde je ředitel závodu?
Opustil nás.
- Teda odešel. - Kdy se vrátí?
- Pane generální. - Ano?
Všichni se jednou sejdeme u posledního soudu.
Cože?
- Dobrý den. - Dobrej.
Kde máte ředitele?
- Mirosław Roszkowski, vedoucí, těší mě. - Mě taky. Kde je Szyszko?
- Odjel. - Kam?
- Na chatu? - Na návštěvu.
Nadstrážmistr Gawron.
Kde je oběť?
A diskrétnost?
Máte ve skříni mrtvolu, jo?
V chladírně.
No tak, Renio, nebreč. Běž do kanceláře, šup, říkám ti, běž.
- Byl starej jako já. - Běž.
CHLADÍRNA
Tak to jste v prdeli.
Ty vogo, to je hustý.
Pozor, nahrávám.
- Posuň se. - Au!
Já padnu!
Ty jo! To budou tři prdele lajků.
Dobrý den.
Když jsem nervózní, tak jím.
Dobrý den.
- Posaďte se. - Děkuju.
Ten chleba vypadá dobře.
Je vynikající, z naší místní pekárny.
Má křupavou kůrku, žádné zvýrazňovače chuti.
A náš sýr.
Jenom kousíček.
Abych neurazila.
Ach bože!
Chleba jsem neměla už tři roky.
Za trest?
To ne.
Dieta.
Vydržím i týden jen čichat kostku bujónu.
Páni.
Monika.
Ika.
Regina, těší mě.
Ale okolnosti mohly být lepší.
Náš ředitel natáhnul bačkory.
- Manžel zapomněl na výročí svatby. - Páni!
A ještě se dcera chce vdávat.
Ale to poslední je dobrá zpráva.
Nebo začátek katastrofy.
Ale moc krásné.
Neodcházejte, musíme si promluvit.
- Není o čem. - To si myslíte vy!
Závod je potřeba uzavřít, je nerentabilní.
- Máte staré stroje. - Neinvestovali jste do nás.
Viděl jste ten černej kouř z komína?
- Slyšel jste o ekologii? - A vy o ženským hněvu?
Prosím vás, nemáte ani ředitele.
Jen dočasně.
Máme tady spoustu chytrých ženských, co se vyznaj.
- Nějaká by to vzala. - Dobře, teď vážně.
Já jsem připravený
to místo převzít.
- A proč ty? - Protože jsem chlap, proto.
- To je fuk kdo, nechci zpátky do Slezska. - Nedramatizujte to, je to jen obchod.
- Váš obchod, ale náš život. - To je daň za pokrok.
Ale krávy se pokrok nijak netýká.
Už stovky let bučí „bú“,
žere trávu, má čtyři žaludky,
dává mléko a dělá kravince.
To vy ve Varšavě si myslíte, že se dojí sójový nebo rýžový.
Nebo ovesný.
- Tak co bude? - Zbouráme to.
Zlato, víš, kdy jsme měli svatbu?
Omlouvám se, zlato, ale žádný bourání nebude.
Co bude, to bude, kostky jsou vrženy.
Právě, bude svatba, Majka se bude vdávat.
My máme taky dceru Majku.
Mluví o naší dceři.
Naše dcera?
Svatba?
Ne, já se žádnou svatbou nesouhlasím.
Já taky ne.
- A žádný bourání nebude. - Jsi generální ředitel, nebo ne?
Žena říká, že má být svatba, tak má být svatba!
Já miluju plánovat svatby, ale on to nechápe.
Dobře.
To je krása.
Jen zraj.
Obsazeno.
Pane Roszkowski.
Dohodneme se. Vy nechcete, abych mlékárnu zavřel.
Já chci, aby se mnou žena spala.
Víte, já nikomu pod deku nekoukám.
Klídek, můžeme z toho mít prospěch oba.
Vy provdáte dceru…
- Jen přes moji mrtvolu. - A moje žena naplánuje tu svatbu.
Pane generální, nesahat, prosím.
Vy jste zapomněl, že nejsme váš soukromej statek.
Vy jste nás vyhodil a závod zavřel.
Na tři týdny.
Po svatbě mi předložíte plán restrukturalizace závodu
a kandidáta na ředitele.
Podmínkou je svatba. Nezapomeňte.
Tady je Maja. Zanechte zprávu.
Ahoj, dcerko.
Rozmyslel jsem si to.
Jestli chceš svatbu,
tak ji budeš mít.
Ahoj.
No co je?
Beze mě byste tady do tří dnů umřeli hlady.
Všichni!
…našeho bratra, otce, ředitele a vlastence
Andrzeje Szyszka…
Regino!
…přišlo nečekaně,
nebo se vkradlo
v noci jako zloděj oknem?
Nečekaně.
Jasně. Nečekaně.
Udělala jsem ti obyčejnej, ne windsorskej.
- Dobře. - Sedni si!
Už jdu. Prosím.
Už máte kandidáta na ředitele?
Co?
No, myslíš, že by mohla být ředitelkou žena?
Zbláznila ses, Regino?
Mají nám velet ženský? To tak.
- A proč? - Co?
- Chceš mi něco říct? - Já?
- No. - Ne.
Nechceš mi třeba říct, že se nehodím na ředitele?
Ale no tak, Mirku, kdo, když ne ty?
Nech toho.
Nikdy bych nešla proti tobě, jak tě to vůbec mohlo napadnout?
Nenapadlo mě to.
Ženský…
Nechte prostě mužský věci mužům.
Ježíši! Co to děláš?
- Promiň. - Zbláznila ses?
- Ukaž. - Chlapi říděj náš závod už 50 let.
A my jsme národ, kterej miluje tradice.
Samozřejmě.
Musím vymyslet geniální plán, odblokovat se, dokážu to.
- Poloviční windsorskej bude lepší. - Nebo gordickej? Nech to.
- Mirku. - Musím prostě něco vymyslet.
Vždyť vymyslíš.
Jdeme.
Život našeho bratra
Andrzeje Szyszka…
Strejdo, mohl bych na toho generálního vyhrabat nějakou špínu.
…skončil předčasně.
A vydírat ho nezaplacenou pokutou?
Žil, jak chtěl.
- A odešel po svém, protože… - Ne!
…jinak to nešlo.
Kompromitující fetiše nebo jiný čuňárny.
A teď pronese pár slov o mrtvém bratr Mirek.
My takoví nejsme, když máme vyhrát, vyhrajeme. Poctivě.
Do prdele.
Poslouchejte.
No, všichni jsme Andrzeje znali, víme, jakej byl.
Měli jsme ho rádi.
Byl to slušnej člověk a…
No dobře, komu to vykládám.
Byl to srandista.
Někdy uměl bejt i zlej.
Ne?
Jak říkali staří Poláci,
rád si přihnul.
Co?
Ale miloval náš výrobní závod jako málokdo.
A chci ti tady slíbit, Andrzeji,
že udělám, vlastně uděláme cokoli,
abysme o ten závod nepřišli. K tomu nám pomáhej Bůh.
Szyszko byl starej jako já.
Kropáč.
Tak co plánuješ?
Musíme sladit naše úkoly, protože už nám nezbývá moc času.
Pátek je mimo hru, protože svatba v pátek, zlý začátek.
A my jsme se s Mirkem brali v pátek.
Může být i výjimka z pravidla.
Soustřeďme se na tuhle svatbu. Jak se Maje líbí moje vize?
Jak se Maje líbí ta vize? Moc se jí líbí. A co jachta?
Fantastická.
Zvlášť když má někdo mořskou nemoc.
Můžu s ní mluvit?
S kým?
No… s Majou.
S Majou?
S Majou.
S mojí dcerou Majou?
Regino,
můžeš mi ji dát k telefonu?
Nemůžu.
Šla nohama…
Nohama?
Je na houbách.
Na houbách v červenci?
No, teď je taková předčasná pozdní sezóna.
Tak mi prosím dej otce nevěsty.
Otce nevěsty?
Dát?
On šel dělat kotrmelce.
On…
je s ní a běhá.
Tak aby před svatbou nedostal infarkt.
Tak, aby přes svatbou nedostal infarkt.
Takže se usmířili. To je milý.
Dobře. Maximálně dva týdny.
Musím končit.
Díky, na shledanou.
Už mi nikdy takhle nenapovídej.
Na houby? V červenci?
Jak jde plánování svatby? Jsi spokojená?
Moc. Je to skvělý.
A… miláčku…
Našel by sis jinýho partnera na ten tenis?
Ale víš, že tobě se nikdo nevyrovná.
Já vím, ale mám tolik práce.
Vynahradím ti to.
Tvoje dcera neumí přijít včas ani v takovej den.
- Protože vlakem jede, neřídí ho. - No a co. Pěkněs ji vychovala.
- Hele, je to ten rezavej? - Není rezavej.
- Takže víš, kdo to je. - Ne, nevím.
Sázím všechno.
Budeme mít rezavý vnoučata.
Trojice.
Zase jsi vyhrál.
Protože poker je mužská hra.
Toho zrzka byl ještě přežil.
Horší by bylo, kdyby to byl nějakej učitel.
Takže je to učitel, co?
A styděla se nám ho představit, co?
Ne. Utekl jsi.
To budeme mít skvělýho zetě.
Nějakej dvakrát rozvedenej s holou prdelí.
Dojedeme pro ně na nádraží, aby nemuseli jet taxíkem?
Zařídil jsem jim odvoz, o jakým se jim nesnilo, neboj se.
A co ty jsi měla?
Postupku?
- Já? - Jo.
Nevšimla jsem si.
Vyhrála jsi.
Už jedou.
- Dej mi to. - Snad jsi ho nenařídil spoutat.
Napadlo mě to.
Moje dcerka.
Majenka.
Ahoj!
Reginko, ani slovo o mlékárně, rozumíš?
Ani slovo.
No ahoj!
A tohle je co?
Aha, někdo se vetřel na naši oslavu.
- Proč přivezli i toho… kamaráda? - Ahoj.
- Majeczko. - No ahoj!
- Ahoj. - A kde máš toho zrzka?
Rád vás znovu vidím, dobrý den.
To je…
Já vím, kamarád, potkali jsme se na chodbě na fakultě.
Ano. Můj snoubenec Miłosz.
Přece nebudeme stát tady, vždyť prší.
Pojďte dovnitř, děti, honem.
Koho jsi to přivezl?
Běž!
Mohla mít učitele.
Hezká fotka.
- Z internetu? - Z lesa.
- Napadlo mě udělat… - Kozu, ale sežrali ji lvi.
- Pustíme nějakou hudbu? - Žádnou hudbu.
- Třeba ty tvoje ptáčky? - Žádný ptáčky.
Děkuju.
Doufám, že máte rád kuskus.
Přece ne brambory, ne?
Brambory miluju.
Babička jich měla celý pole.
V Africe?
Pod Świebodzinem.
Tak jo.
A co modlitba před jídlem?
Odkdy se modlíme před jídlem?
Odjakživa.
Protože jsme polská katolická tradiční rodina.
Můžeš toho nechat?
Nic se nestane, když se jednou najíme bez modlitby.
Kdo si dá punč?
Poprosil bych.
Musíte být na svou dceru hrdí, co?
A bude vám chybět, až odjede.
Moje dcera nikam nejede. A určitě ne do Afriky.
Není očkovaná.
- Očkovaná proti čemu? - Proti virům.
Do Holandska není potřeba.
Holandsko je něco jinýho. Do Holandska?
Do Holandska? Proč?
Maja tam bude zkoumat houby, které očistí svět od plastů.
Už ne.
Nevzala jsem tu práci.
Jak nevzala? Vždyť jsi o tom výzkumu snila.
- Pořád sním. Nemusí to být v Holandsku. - A kde?
Tady.
V týhle díře?
- Mirku. - Tady není žádná díra.
Proč jsi mi to neřekla?
Úplně jsme zapomněli. Máme přece pro rodiče dárek.
Teda Miłosz má.
Je od Miłosze.
Je v kufru? Přinesu ho.
Hezká.
Přivezl ji Miłoszův táta, když přijel studovat do Polska.
Můžeme si promluvit?
Málem bych zapomněla.
Táta má pro vás taky překvapení.
Jaký překvapení?
A co to je?
To je krásná výzdoba na vaši svatbu.
Tohle je krásný, ne nějaká černá tamta…
Každopádně máme detailní plán vaší svatby.
Za 14 dní. Tady.
Ano. Tady je všechno.
Tak.
- Bude to moc krásný. - Máme se za dva týdny vzít?
Samozřejmě, na co čekat? Víš, jakej je život?
Co když tě na ulici srazí auto? Jestli sis to nerozmyslel. Dostals strach?
- Ne, ale… - Nevezmeme se už dva týdny.
A proč ne, dcerko?
Neříkej mi, že sis to takhle nepředstavovala.
Já vím, organizovat svatbu není hračka.
Ale máš otce.
Otce, bez kterého bys do tří dnů umřela hlady.
Taková je pravda.
- Zlato, přestaň, Mirku. - Dobře.
Budeš mít pergolu z růží.
Všude rozestavěný ty klícky, květinovej koberec,
Metr a půl vysokej dort od tety Danky se samou šlehačkou.
Jo! Budeme pouštět takový ty lampiony, co létají až do Číny, víš, o co jde?
Kněz Janusz vám dal certifikát z předmanželskýho kurzu.
Máte to zařízený a nemusíte ani ke zpovědi.
- A kamarád dostal ještě v akci biřmování. - Já jsem biřmovanej.
To pak na konci života vyměníš za pochování v posvěcený zemi.
Mirku.
- Tak co vy na to, no? Ano? - Ne!
Majko, počkej.
- To dělá naschvál. - Kdy ses rozhodla?
Slyšels? Do tří dnů bych umřela hlady.
- Kdy ses rozhodla, že nepojedeme? - Nevím, před měsícem?
- Před měsícem? - Proto najednou souhlasil se svatbou.
Protože musí o všem rozhodovat sám.
Jako ty, co?
Ne. My to ještě můžeme probrat.
Co chceš probrat? Že už mám práci v Holandsku?
- Najdeš si práci kdekoli. - Nebo to, že se nebudeme brát?
- Budeme se brát, ale… - Ale co?
Ale ne takhle.
Ustlalas pokoj pro hosty?
- Co? - Ustlalas pokoj pro hosty?
Dokud jsem tady, nebude se žít v hříchu.
Do svatby spí odděleně.
Jestli vůbec svatba bude. Nemůžeme je nutit.
A kdo je nutí? Já? Sama se chtěla vdávat.
- Chtěla, ale… - Takže bude po jejím.
A nervy se uklidněj, to všechno přejde.
Už ji to přešlo.
Musel jsi říkat to
„Do tří dnů byste umřeli“?
Protože je to pravda. Do tří dnů byste umřeli hlady.
Tak, děkuju.
Táta chce jen to nejlepší.
Jako vždycky.
I výsledek je jako vždycky.
Ty už ses mu asi podvolila, ale já nechci.
- Ani nevíš, jak se mu podobáš. - To není pravda!
To není pravda, jsme úplně jiný.
Zlato, pochop to.
Táta snil o tom, že po škole vyrazíš do světa dělat vědeckou kariéru.
Je to špatný?
No dobře, ale to jsou tátovy sny, já mám svoje.
A nehodlám plnit jeho sny.
Mami, vím, že teď všichni odjíždějí.
Všichni moji známí odjíždějí.
Ale já vážně nechci to, co všichni.
Já chci zůstat tady.
Sundej ten kufr z postele.
Hned, jenom si vybalím.
Nevíme, kdo jsou jeho rodiče, nevíme, co dělaj.
Nevíme, co dělá on, nic nevíme.
- Stačí se ho zeptat. - Jasně.
Nedovolil Majce jet do zahraničí.
Ne, to bylo její rozhodnutí.
Její rozhodnutí? Ale prosím tě, to je zástěrka.
- On ji dobývá. Po malých krůčkách. - Pojď si lehnout.
Pusť si zase to svoje, nevím, uklidni se.
Regino, prosím tě, ty nic nechápeš.
Tohle je začátek.
Víš, jak oni…
Kdo oni?
No…
Muži. Víš, jak se chovaj k ženám?
Jo, to dobře vím.
- Maja ho miluje. - Jo, miluje ho.
Miluje ho.
On ji…
očaroval.
Já to vím.
On ji očaroval, on ji, rozumíš…
Já vím čím.
- Mirku. - Jo, tak to je.
No dobře.
A jo! Ha!
Napadlo tě vůbec, v jakým jazyce budeš mluvit s vnukama?
Regino, to jsi mě zklamala.
A tvoje dcera mě taky zklamala, víš? Obě dvě jste mi vrazily nůž do zad.
Tak bys měl být rád, že ta svatba nebude.
Co že nebude? Nech toho, musí být.
A proč by neměla být?
Po tom, jak jsi toho kluka přivítal?
Mirku, bude to zázrak, jestli v noci neuteče.
A kam jdeš?
Nebudu spát s rasistou.
- Já nejsem rasista. - Jsi.
- Já? Nejsem, co to říkáš? - Ano, jsi.
A zakrslík. A starej páprda.
Starej ne, jo? Starej ne.
Nejsem rasista.
Já se kamarádím se Slezanem!
Kampak jdeš?
- Do koupelny. - No, záchod je ve sklepě, tak prosím.
Ten je pro dámy.
Tak.
No prosím, ve sklepě.
Já tady počkám, kdyby ses cestou zpátky ztratil.
- Ukaž. - Vrať to!
Co?
Ve velitelským centru se nechlastá.
Tak, svolal jsem vás,
protože osudy našich rodin
a města jsou ve vašich rukách, teda v mojich, ale od vás potřebuju pomoc.
Neboj, s náma můžeš počítat. Jde o toho cizince?
Vím to od Tomka, upřímnou soustrast.
Soustrast s čím?
No, měl bejt rezavej, ale je takovej trochu…
- Opálenej. - Spálenej jako mahagon.
Drž hubu, Gajdo.
A jak jsi sem přišel ty?
Vypadal jsi jako uhlířův syn.
Tak aby bylo jasno.
Miłosz je Polák.
Jo, jasně, Polák.
- A určitě taky brečí, když hraje hymna? - Nebo když naši orli daj góla.
Můžeme mu koupit reprezentační dres.
S husarskýma křídlama. To by bylo dobrý, přiučil by se historii.
Prosil se vás někdo o ty vaše debilní komentáře?
- Jo, ty. - Ne, já jsem prosil o pomoc.
Nic mu kupovat nebudete.
Nevyplašte ho, prosím, aspoň do svatby.
- Vyplašit ho? - Jo.
Tady není žádná díra.
Respektujeme podivný lidi, máme Karolinu.
- A duhovou vlajku. - V šuplíku.
Protože barevně neladila. Ale Karolinu máme.
- Řekl jí někdo něco zlýho? - Nikdy.
No možná jednou.
Ale ne schválně.
Dobře, pánové.
Ode dneška jsme milí, nápomocní a tolerantní, ano?
Jaký „chacha“?
Aspoň na dva týdny.
A ty.
Proklepneš Rylskýho.
Ale jak, strejdo? Teď ho proklepnu?
Jo, teď ho…
Proklepneš. Musíme mít plán B.
A je to pravda, co se o nich říká?
Co?
No, víte, že…
Že se modlí k pohanským maskám?
Moc mě mrzí, že jsme nemohli přiletět. Řekni mi o Majiných rodičích.
- Jak tě přijali? - Dobře, mami.
A co říkali na svatbu u nás ve Francii?
Jsou z ní nadšení, jde jenom o to, že…
Výborně. Ale povídej,
řekni mi, jací jsou.
No víš, je to taková…
tradiční polská rodina.
Nech toho, dej to…
Víš, že tvoje záchvaty vzteku jsou dětinský?
- Vy nejdete do práce? - Ne.
Táta i já máme volno.
Kvůli vaší návštěvě.
Ale jak vidím, úplně zbytečně.
Croissanty jsou upečený, všechno hotový, a tvůj nastávající si spí.
A ptáci nepočkaj.
- Dobrý den. - Dobrej.
- Jaký ptáci? - Divoký.
Divoký ptáci.
Co si vyrazit na lov?
- Tati… - Rád bych, ale…
- Jo, máme jiný plány. - A snídaně?
Sníte si ji samy. Dneska budete dělat ženský věci.
Hadříky. Nebo máte ten knižní klub, tak Majeczku přihlas, ať se zapojí.
- Ale tati, my… - Dobře. A my půjdeme na lov.
Vezmeme si kopí a mačety a budeme se prodírat savanou.
Něco tam ulovíme
a vykousneme tomu zaživa srdce.
- Mirku! - Jo!
A pak budeme pusou plnou krve vzývat bohyni Kálí.
Ale musím z tebe udělat chlapa,
protože vypadáš jako smutná bába v dešti na zastávce v Osinách.
Sbohem.
- Klídek, nejde do války. - Jo.
S tebou nikdy nevím.
Spojku.
Nastartuj.
Plyn!
Vpřed, Černý anděli!
Nevím, to neskončí dobře.
Přece ho v lese nezastřelí.
Před svatbou ne.
Předpokládám, že nemáš moc zkušeností s ženskýma, který jsou…
- Bílý? - Nevkládej mi moje slova do pusy.
Takže nemáš?
- Trochu mám. - Trochu znamená kolik?
- Nevím, několik. - Několik?
Já to věděl. Rychle mi řekni, kolik jsi měl manželek?
- Pár jich bylo, ale… - Pšt!
Dobře.
- Povídej. - Nic vážnýho, Majka je výjimečná.
A tvrdohlavá.
Přemluvíš ji ke svatbě.
- Papír není tak důležitej. - Pro mě je.
- Jak je to ještě daleko? - Jak bude potřeba.
Poslouchej, přesvědčíš ji ke svatbě a já tě možná začnu mít rád.
Rozumíš?
Dobře.
- Pšt. - Jsem pšt.
Ježíši Maria!
Zbláznil jste se, otče? Tak.
Buď bude svatba,
nebo…
Poslední pomazání?
Nikdy nevíš, kdy tě Pán…
k sobě zavolá.
Ježíši Kriste!
Co?
- Zlato, řekneš mi, co tady děláme? - Za chvíli.
- Majeczko! - Ahoj, teto.
Ahoj, Marzenko.
Ahoj.
Už jsem to slyšela.
Hrozně jsi v tom velkým světě zhubla.
Ale neboj, zase tě vykrmíme. Doma je doma, ne?
Dobře, žes zavolala.
- Můžeme hned podepsat smlouvu. - Schovej to, dítě.
Tady má slovo větší váhu než papír.
Celý městečko je tak vděčný.
Marzenko.
Pojďte, všechno je připravený.
- Co? - Nic, běž.
Tady jsou ty kobky. Tady pozor.
Kristepane.
Dceruško, jsi si jistá?
Je tady zima, tma a hrozně vlhko.
No, takže je to ideální.
Zítra sem přinesu svoje vzorky hub.
Snad se budou snášet z těma, co už tady máte.
Zkoušeli jsme se jich zbavit, ale nešlo to.
Rostlo jich dvakrát tolik.
Šikovný prckové.
Prckové? Měly takovýhle klobouky.
Rostly všude, tady byl archiv.
No, když se ti to líbí, tak prosím, nic tady nemáme.
- Ona nic neví? - No tak…
A… měla bych něco vědět?
Ne, nic. Vůbec ne. Ptala jsem se na snoubence.
Tak co, tátovi se zalíbil?
Hned, má ho jako vlastního syna.
- Všichni mají dneska volno? - Cože?
- Ne, je víkend. - Jsme uprostřed týdne.
Jasně, Gajdo, jsme uprostřed týdne.
Konec pauzy, vrať se do práce.
A ty pojď, nebo kvůli tvým výletům do sklepení Iza zavře stánek.
Pojď.
Izo!
Majko, slyšela jsem, že sis přivezla pěknýho fešáka, gratuluju.
A neboj se, hodlám zůstat single.
Jako když jsi mi přebrala kluka před maturiťákem?
Holky.
Tenkrát ještě nebylo in být single.
Aha.
Pojď, uděláme si selfie v mým sýrovým showroomu.
- Dokud ještě existuje. - Proč by neměl existovat?
No, a co budu prodávat, až nám zbouraj mlékárnu?
Jak to, zbouraj?
No, vezmeme si trochu tvarohu.
Ona to neví?
Co zase nevím?
A trochu syřidlovýho.
Brzo přijdete o práci, a táta utrácí tolik peněz za moji svatbu?
Nějak to zvládnem.
Na rozdíl od zbytku městečka.
Nemůžou vás jen tak zavřít. Musíte bojovat, máte ředitele.
Už ne.
Vzal mléčnou dráhu.
Tak najděte jinýho, někdo to může ještě zachránit.
Chce to vymyslet nějakej plán. Teď jsou malý mlékárny v kurzu.
- Musejí vám dát čas. - Vždyť už to táta řeší.
- Ale mohl by někdo jinej. - A kdo jinej?
Musíme jít, Karolina čeká.
Půjdu s váma.
A stánek?
Brzo v něm budu moct jenom bydlet, pojďte.
Izo, sázíš?
Dorovnávám.
Taky dorovnávám.
A já myslela, že opravdu čtete knihy.
Na flopu osm, šest, pět, dvakrát srdce.
Zlato,
mastíme poker aspoň jednou týdně, tvoje máma nás to naučila.
Sázím pět tisíc.
- Dorovnávám. - Já pass.
Potvrzuju.
- Eso na turnu. - Čekám.
Vím, že hrála ve škole, ale po svatbě přestala.
Oficiálně.
Oficiálně nechává vyhrávat i tvýho tátu.
Potvrzuju.
- Pass. - Karty.
Dva páry s esem!
- Bravo! - Dobrá hra.
- Pěkně. - Dost dobrý.
A fakt žádnej chlap neví, že hrajete?
Všichni se bojej holek, co mají větší koule než oni.
I ze mě už udělali starou pannu.
Možná bych si měla nechat narůst knír a začít nosit punčocháče 450 DEN?
- Na. - Dík.
Aha. Třeba někdy jindy.
Tvoje smůla.
To je místní travička.
- Lepší než hormony na menopauzu. - Ty ji léčí, my jí předcházíme.
My bysme měly převzít mlékárnu.
No co? Hanka? Má dvě děti, vede domácnost, manžel je idiot, a nikdy si nestěžuje.
Karola opraví každej stroj, září na výrobní lince.
A Iza po zavření stánku dělá druhou směnu.
Zabalím 300 sýrů za hodinu.
Rozumíš? Ručně. S těmahle drápama.
Ale stejně nás vedou chlapi.
Chtělo by to změnit.
Jo, jenom by nás musel někdo…
řídit.
Nás neposlechne, ale tebe by mohla.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Mám na vás dotaz.
Pracoval jste tu, když mlékárna fungovala?
Na lince.
Než začala ta aféra.
Generální ředitel Rylski…
nepodnikal úplně transparentně.
Ne, protože… Víte o Rylským něco víc?
O generálním řediteli?
Pane, já nic nevím.
Centrála prej nařídila dělat falešný testy mlíka.
Jaký falešný testy?
Jak to mám vědět? Já přece dělal na lince.
Prej tady maj stavět lázně. Byl tady developer.
Tady? Uprostřed ničeho?
Ničeho?
Tady je přece přírodní rezervace.
Varšaváci to tady všechno pošlapou.
A kdo měl dělat ty testy?
Co já vím?
Pane, já dělal na lince.
Holky přeháněj.
Táta je možná trochu příkrej, ale všechno je na něm.
A všichni bez něho do tří dnů umřou hlady.
Mami, ředitelem by mohla být žena.
- To by mě zajímalo kdo. - Třeba ty?
Zbláznila ses?
- Co je to vůbec za nápad? - Podle mě je moc dobrej.
Nikdo se na tu práci nehodí tak jako táta.
Nikdo. Já ho můžu jenom podporovat.
Tak jako on podporuje tebe.
Proč jsi je vůbec poslouchala?
- Je to špatnej nápad. - Proč?
Proč? Mami, jsi na tuhle práci ideální.
Jsi důvěryhodná, spolehlivá a upřímná.
Až moc. Pojď.
Dobrý den.
Pracovali jste v mlékárně, co tady byla?
Co?
Promluvíme si?
- Nechceme mít problémy. - Ale jaký problémy, pánové?
Pauza, pojď na pivo.
Pojď, mám dobře vychlazený.
A ta kára a sekačka byly za odstupný?
Nebo za to, že budete mlčet?
Takže moje svatba
je vaše trumfová karta?
Jo?
Ultimátum.
Jinak generální ředitel zavře mlékárnu.
Žádnýmu z nás se to nelíbí.
Nemusíš to dělat.
Ale udělám.
Majo.
Dobře, budu se vdávat.
Ale pod jednou podmínkou.
Přihlásíš se na ředitelku mlékárny.
To je vyloučený, holka.
Nepůjdu proti svýmu manželovi, nikdy.
Jsme manželé.
Doufám, že to jednou pochopíš.
Doufám, že nikdy.
A jak vysvětlíš Miłoszovi, že ses znova rozhodla za něj?
Miłoszovi?
Psala jsem ti, vzduch je čistej.
- Možná radši počkáme, ne? - Ne.
Radši mi řekni, jakej byl lov.
Super.
- Vyšel jsem z něj jako rasista. - Ty a rasista?
Myslel jsem, že bílej chlap, kněz, les a zbraň
znamená pogrom na černochy.
Ale… nakonec jsme s tvým otcem podepsali smlouvu o neútočení.
A cos mu udělal?
Fouknul jsem mu do obličeje popel předků.
Slyšelas to?
Odešel?
Odešel.
A když už…
jste podepsali tu smlouvu, tak…
co bys řekl na svatbu tady?
- Ale tys přece říkala… - Změnila jsem názor.
Jak záleží na tom, kdy a kde se vezmeme?
Klid, Reginko. To jsou kuny.
Kuny řáděj.
Musíme koupit kočku.
Nějakou.
V komíně fouká kouř.
- Regino, kolik sladím? - Tři. Osladila jsem třema.
Tři nezamíchaný, tys to zamíchala, a vůbec se to nedá pít.
Regino, prosím tě, kolik let jsme spolu?
Nic o mně nevíš, nic.
Proč mi sem tak koukáš? Na co koukáš?
Vždyť stejně ničemu nerozumíš, holka.
Nech toho.
Jdeme?
Na setkání u Karoliny.
Ty ses do toho knižního klubu zbláznila.
Musíme pracovat na dekoracích, některý nejsou dobrý.
Na jakých?
No na svatbu.
Na svatbu?
Ale…
Tu… Na tuhle svatbu tady?
- Budeme se brát. - Opravdu?
Nechceš místo knižního klubu radši strávit trochu času se svým budoucím…
manželem?
Ale můj budoucí manžel by určitě radši strávil trochu času
s budoucím tchánem.
Viď, miláčku?
Určitě.
No, tak jdeme?
Vezmi Miłosze do mlékárny.
Můžu?
Tam v černý zemi taky lidem vyžíráte sendviče?
- Byl to dobrej nápad ho sem brát? - Klid, je na naší straně.
Ne, tam ne. V pohodě.
Ahoj.
This is the press.
For cheese.
We make cheese together
and put to oval tvar, you know.
And this is the kádě.
Velký kádě for milk.
And this is the white water from krávy.
Nice to meet you, kámo.
Taky mě moc těší.
- A na kolik jsou litrů? - Na tři tisíce.
- Mluví dobře polsky. - Ty taky.
A kde se to naučil?
V korespondenčním kurzu.
- Bože… - Great job, kámo.
Dobře, pánové. O co tady jde?
Nevím, máte přestávku ve výrobě?
Ne, nemáme přestávku, máme jenom… to…
- Inventuru. - Skladu.
Inventuru?
Dobře. A můžu se trochu porozhlídnout?
- Jenom nic nerozbij a na nic nesahej. - Samozřejmě.
Vypadá přátelsky.
A cos myslel, že sem vpadne s kopím?
Jo.
- Dobře, má někdo nějakej plán? - Já, mám plán, že by…
Víš…
- A ty máš plán? - Já?
Já bych měl návrh.
Mohla bych požádat o unijní dotaci.
- Existujou takový programy… - Můj známej tomu rozumí.
Myslíte jako chlapi.
To je dobře, ne?
Ale když budou dva stejný plány, nevyhrajeme.
Víte, proč nás chtějí zavřít?
Protože o nás nikdo neví.
Zavřou nás, zbouraj, srovnaj se zemí a co?
Nikdo se o tom nedozví.
Internet.
Internet je síla, musíme vylézt z ulity a ukázat se světu.
A co ukážeme?
- No co… - Zastaralou výrobní linku?
Pec, která pamatuje časy krále Klacka?
Nebo třeba…
chladírnu, kde musíme pořád hlídat termostat?
Mám nápad.
Tak co? To je síla, ne?
Pánové, vy tady topíte uhlím?
- No a čím? - Jak jinak?
Polsko stojí na černým zlatu.
A ty rozumíš výrobě, jo?
- Jo, rozumíš. - Jo, a odkud? Z korespondenčních kurzů.
Ne. Promoval jsem z logistiky a výroby.
Ne, počkej.
Ne, právě, počkejte chvíli, pánové.
- Tady už nic nedrží pohromadě. - Co?
Všechno je tady provizorní.
Přece potřebujete novou pec.
Jakou novou pec? Tahle pec má 120 let, je geniální.
A o to jde, že ta pec má 120 let a už se takový nevyráběj.
Potřebujete novou linku, potřebujete panely.
A co, máslo tady taky stloukáte ručně?
Dobře.
Můžu vidět chladírnu?
Myslíš, že to pozná? Mrtvola tam ležela 15 minut.
- Ty bys to nepoznal, on možná jo. - Dobře.
Chladírna nedrží teplotu?
Drží.
- Jenom se to musí hlídat. - Pánové, potřebujete novej systém.
- A nestačí nová pec? - Jenom pec nic nevyřeší.
Poslouchejte, chtělo by to dvě až tři zrací skříně,
udělat kompletní rekonstrukci
a možná by do začátku stačilo nějakých 300, 400 tisíc?
- No teda. - Dobrej vtip!
Káplo ti na karbid?
Bude to práce, ale snad to půjde.
A co tvoje houby?
To se nevylučuje. Houby a sýry se k sobě hoděj.
Jo, tohle je ideální na sociální sítě.
No, a máš nápad, jak to lidem prodat?
Nemám…
ale budu mít.
Dobře, zvládneme to.
Stačí jen začít pořádně makat.
Než začneme pořádně pracovat,
čeká nás těžší úkol.
Dej víc.
- Už nic nemám. - Ale ještě tam něco máš.
Tak to vidím černě.
To není nic proti tobě, kámo. To se tak polsky říká.
Hele, znám jednoho výrobce chladicích zařízení.
Mohl by nám dát slevu.
Dvě stě procent?
Tolik ne, ale co centrála, ta vás nepodpoří?
Ale no tak…
A co úvěr?
A ty tady chtěj co?
To máte nějakou demonstraci?
Demonstraci? Ne. Návrh.
- Hanko, kde jsou děti? - Najednou tě zajímají děti?
Chceme zachránit náš závod a navrhnout náš plán změn.
Karolo, blázníš? To tys je navedla?
Ne.
Já.
Ty?
Moje vlastní dcera?
Tátovi házíš klacky pod nohy, jo?
A máme vlastní návrh na ředitele závodu.
Nebo spíš na ředitelku.
Ředi… cože?
Regino, o co jde?
Vy máte svůj návrh, ne?
Tak my máme taky svůj.
A máme právo ho předložit.
Ať vyhraje lepší.
A kdo je váš kandidát?
To se včas dozvíte.
Takže vyhlašujete válku.
Když chcete válku, budete ji mít.
Ale zatím je mlékárna naše.
Co to má být? Takhle chcete nalákat Miłosze?
No co?
- Měli jsme být iniciativní. - No a co?
No a černoši hrajou basket.
Ptal ses ho vůbec, jestli hraje basket?
A proč?
To je jasný.
- Kde jsi? No tak! - Pojď!
- Přihraj! - Tady!
Stůj!
Dobře!
Vrať se!
Gajdo, střílej!
- Přihraj! - Jo.
Dobře!
- Dobře. - Hop!
Pořádně!
To je ono!
To bylo dobrý!
Dobrej gól!
Děkuju.
Díky.
Zbláznil ses? Chceš, abych dostala infarkt?
Lepší by bylo, kdybych ho dostal já, co?
Řekni kdo.
Nech toho.
Přece ne Karolina ani Hanka, tak kdo?
- Spi. - Uděláte nám ostudu.
Pak budu muset sám všechno napravovat.
Do tří dnů…
- Jo, umřeme bez tebe hlady. - Přesně.
Regino, tak mi odpověz, kdo je to?
I ty, Brute, jsi proti mně.
Svět je vzhůru nohama.
Moje vlastní žena…
Kam jdeš?
Nejsem zvyklej spát s nepřítelem!
Pracujou spolu, žijou spolu, to by se nemohli nějak dohodnout?
Nemohli.
Ty to nechápeš, to bys musel…
Co bych musel?
Možná, že kdybys mi řekl,
jakej má táta plán, tak by se dalo něco udělat.
- Třeba ze mě práskače. - Ne.
Ne práskače.
Takovýho…
poradce.
No.
Tak co vymýšlejí?
Majko, konečně jsem se s tvým tátou dostal do bodu, že už mě nechce zabít, a co?
Teď ti mám říct, co vymýšlejí?
To neexistuje.
A možná
bych tě mohla přemluvit nějak jinak?
Dobře, když ne, tak ne.
Stejně je náš plán lepší než váš.
To je ale tvrdá sračka.
Ne! Jestli praskne, jsme v prdeli.
Nedělám si legraci.
Mám nabídky na ty skříně od známýho.
Díky, ale nechci.
- Můžeme se na ně podívat spolu. - Udělám to pak sám.
To je problém přijmout pomoc?
Ne, problém je to, že nesnáším neodbytný a falešně milý lidi.
- Chápu, to je tak naše, co, polský? - Co jako?
Když jsi buran a hulvát, jsi v pohodě. Mácháš pěstma, jsi hrdina.
Ale když jsi milej a hodnej, tak co?
Jsi slaboch nebo idiot, ne?
A co s idiotem, navíc černým?
Dobře, polož tu tlamu tam.
Vem si.
- Prosím. - Na zdraví.
- Dobrý. - Tu pálil kněz Janusz.
Rozumíš?
Takže, tohle je naše první možnost.
Takový můžeme mít dvě.
A co dál?
Tahle má právě dobrou akční cenu.
Není z bambusu, ale je dobrá.
Zvonek zelený, Chloris chloris.
Vyzvedla jsi můj oblek na pohřeb z čistírny?
Proč, bude další pohřeb?
Vašeho plánu.
Pojď, Bubu!
Můžu přijmout žádost, ale ne bez souhlasu manželky.
Boguśi.
Kdo tě držel při křtu, co?
- Na to je zákon… - Boguśi.
A kde pracoval tvůj děda a táta?
Kde?
Ta mlékárna vás vykrmila, rozumíš?
A zaplatila ti studia, Boguśi.
- Centrála mě zabije a nahradí bankomatem. - Boguśi, už teď jsi bankomat, klid.
Co?
Co mi tady ukazuješ palcem?
Oba víme, že ta atrapa nenahrává.
Bez podpisu manželky nelze přihlášku přijmout.
Musím si odskočit.
Jasně.
- Já ti to nedal. - Proč to není v systému?
- Odložili to, prošlo mu to. - Nebo dobře zaplatil.
- Nařízení shora, nic nezmůžeš. - Aby ses nedivil.
Haló, holky, mluvím na vás.
Vím, jak propagovat naši mlékárnu.
Na mým účtu!
Mám dva miliony zhlédnutí a pět set tisíc sledujících.
Fanoušci „Hele, mám nový drápy.“
Myslela jsem, že hrajeme spolu.
No dobře, holky.
Můžu si udělat nějaký rozumný drápy.
Uděláš, ale ne drápy.
KOUZELNÉ MALÉ DOBRÉ
- A lidi na to koukaj? - Dobrý.
Milujou to, podívej. Nekoukaj na to, milujou to.
Stasiakův kůň.
A určitě budou milovat i holky, který převezmou fabriku od chlapů.
Takže co? Teď máme běhat po lese?
Uděláme něco úplně jinýho. Něco, co ženský ještě nikdy nedělaly.
Takový závody.
Sledujte.
- Co? - To jsou blázni.
- Ne, to nedokážeme. - My že to nedokážeme?
Dej to pryč. Nalej nám.
Ne, dneska ne, pánové.
Jak dneska ne? Vyraz klín klínem.
- No jasně! - Ne?
Jsi chlap?
Nebo měkkouš? Jedeme.
Na zdraví. No tak.
A co? Je ti hůř?
Vím, jaký to je. Taky jsem tady byl kdysi cizí.
To se mi nezdá.
Musel jsem si vytrpět svý.
A naučit se mluvit jako oni.
Je to tak, chlape.
A já tak jako nemluvím?
Mluvíš, ale musíš trochu víc splynout.
Víc splynout, to je dobrý.
Ale Slezan se naučí mluvit bez nářečí.
Kdo je tlustej, může zhubnout.
Rezavej si vezme čepici. A co já?
Abych se schoval? Mám se vybělit?
Ale já se nehodlám schovávat.
Počkej, neschovávej se. Výborně.
Výborně, tak si je získáš, oceněj to.
To jsou nejlepší lidi na světě. Drsný, ale citlivý.
Jenom se bojej cizích.
Budoucí tchán nevypadá, že by se něčeho bál.
Ten ze všech nejvíc.
Nemají to tady lehký, nikdy neměli.
Proto jsou takoví. Na zdraví.
Co?
Nejlepší je se ožrat, co?
Musíme kupovat pec a skříně, rozumíte?
- Nalej mi. - A co prachy?
Jaký prachy? Na zdraví.
A odkud je máš?
Z prdele.
Z lesa, z pokladu po dědovi.
Vykopal jsem džbán se zlatýma penízkama.
Cože?
Co?
Dobře. Díky moc.
No, to je život, ne?
Sedni si.
Dobře, moc děkuju.
Pánové, dohodnuto.
Máme 21 dní na zaplacení faktury.
- Výborně! - Dolej!
- Moje krev! - Aby jim to vydrželo!
Pánové, strejdo, máme to!
- Co máme? - Rylski bude sedět! Moje práce!
Máme zmetka v krokodýlích mokasínách.
Sto let, sto let
ať sedí, sedí nám.
Sto let, sto let
ať sedí, sedí nám.
A znova, a znova
ať sedí, sedí nám!
Zavřeli celkem deset mlékáren za rok.
Ve dvou už staví sídliště a v jedný lázně.
Nás taky zbouraj.
Ale lázně? U nás?
- Tři prodali jako pole. - Měli právo, byly jejich.
Měli, ale na to další právo nemají.
Přišly udání, že falšujou mléko.
Co?
Ředí ho.
Na to by se přišlo, musí dělat testy.
Dělají je, 500 kilometrů od Varšavy.
Podařilo se mi pár těch testů získat.
Ale ničemu tam nerozumím.
No jo, no.
Ne, to neznám. Říkal jsem logistika a výroba.
Neměli jste ve škole žádný laborky?
Já ne.
Ale…
vím, kdo měl.
Kdo?
Testy mléka?
Nejspíš ředěnýho.
Ve velkým měřítku.
Ve velkým ne.
V obrovským.
Plácneme si!
Dobře, moc vám děkujeme, dámy.
Sbohem, na shledanou, tradá!
Ředitel bude náš.
Ale víte, že tam není zadavatel?
Takový testy si může každej vytisknout z internetu.
Ale ty nejsou z internetu,
ale od spolehlivýho informátora.
Tak doufáme, že váš spolehlivej informátor potvrdí, kdo byl zadavatel.
Tak, to je asi všechno.
Děkujeme.
Hodně štěstí.
A nebude to ředitel, ale ředitelka.
Přesně tak.
- Majo, pojď! - Už jdu!
Ano, prosím?
- Dobrý den, paní Regina Roszkowska? - Ano, ale teď nemám čas.
Chci vám nabídnout jedinečný produkt připravený přímo pro vás. Zaručuji…
Ne, opravdu nemám zájem.
Mám peřiny, polštáře, všechno. Hrnce, pojištění…
Nepotřebuju prohlídku ani cokoli, co mi chcete nabídnout.
Paní Regino, jsem z vaší banky a nabízím vám kreditní kartu
k vašemu hypotečnímu úvěru.
- Ale já nemám hypoteční úvěr. - Samozřejmě že máte.
Nedávno podepsaný, ale my pracujeme velmi rychle
a myslíme i na manželky žadatelů o úvěr.
- Hodila by se vám… - Děkuji vám.
Haló? Paní Regino, haló?
Už jsem. Stalo se něco?
Mami, chápu, že vás to rozhodnutí překvapilo.
Jestli nemůžete, tak…
Ne, my se rozhodně pokusíme.
Táta se taky pokusí. Viď, miláčku?
Táta má naléhavý hovor.
Hlavně abyste byli šťastní.
Já jsem.
Dokonce moc.
Vlastně tady našel druhýho tátu.
Nepotřebuješ poslat nějaké teplé oblečení?
Vidím, že tam máte zimu.
Ne, to je jenom chvilkový ochlazení.
A kde máš snoubenku?
A tchyni? Protože už je nejvyšší čas se seznámit.
Nejvyšší čas.
To jsou naše holky.
Asi jo.
No, dobrej kotrmelec na ten věk.
Vidíš? A co sis myslel?
Co to tam dělaj?
Cvičej. Dělaj něco pro sebe.
Nesmysl. Regina pro sebe nikdy nic nedělala.
- Neměla motivaci, když byla sama. - Sama? Má mě.
Odjakživa má mě.
A teď se usmívá, to jsem ještě neviděl.
Neusmívá se.
To se šklebí únavou.
Z toho pitomýho cvičení.
To je zvonek, nebo stehlík?
Zvonek.
- Je krásná jako svatej grál. - Jo, to je.
- Kde jsi byl? Jdeš pozdě. - Přivedls děti?
Hanka kuje pikle s babama a nemá čas.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Tak rychle, jdeme na to.
Tak už tu krásku sundej.
- Tak jo! - Dělej!
- Ne! - Mám ji!
A máme ji, sakra!
Máme ji, sáhni si. Pojď si ji obejmout.
- Podívej, jaký budeme mít sýrečky! - Takovou doma nemáte.
Jo, dobře!
Nevím, tak najdeme jinej?
Ne, ten je dobrej, ten znám. Musí to být tenhle.
Tak dobře, kopec máme.
A co sýr?
Chlapi okupujou mlékárnu.
Stejně bysme ho nestihli vyrobit.
Vyrobit možná ne, ale už nějakej máme.
- Vážně? - Ahoj, miláčkové!
- Ahoj! - Dobrý den!
Ahoj! Vítáme vás dneska na prvním ženském závodě ve válení sýra!
Muži takhle v Anglii závodí už několik století,
ale právě dnes jsme se my, ženy, rozhodly hodit rukavici světu mužů!
Proč to děláme?
Abychom všem ukázaly, že nás nikdo neporazí.
Miláčkové, to proto, že jsme rebelky a kvůli našemu sýru uděláme všechno!
Lajkujte, sdílejte, posílejte přátelům! A teď promluví naše moderátorka!
Před vámi stojí budoucí šéfová nejlepší mlékárny pod sluncem!
Šéfová, jaká jsou pravidla?
No, sýr je těžký.
A uhání rychlostí, která je…
velká.
Poslouchejte, vyhraje ten, kdo první dohoní bochník sýra a zvedne ho!
Pánové, tímto vás vyzýváme!
Sýr!
Tři, dva, jedna, start!
Pěkné, ne?
Potvora.
Dvě potvory.
Pánové, vrcholná chvíle.
Tak.
- Nesahej na to. - Proč? Nesvítí to.
To vidím!
Nefunguje to. Ten tvůj známej nám prodal šmejd!
- Možná vypadly pojistky? - Prd vypadlo.
Za ty prachy nám to mělo pomoct, ne nás stáhnout dolů.
Já říkal, ať mu nevěříte.
- Sklapni. - Není odsud.
- Drž hubu. - A odkud?
Ještě mě někdo otravuje.
Myslíš, že jsem z Afriky?
A ještě mi řekneš „kámo“, tak za sebe neručím, kámo.
Haló? Jestli mě chcete…
Jak to, všechny?
Tak co, sledujou to? Je to hit?
Dvanáct zhlédnutí.
Já sama jsem to viděla asi desetkrát.
Ty další dvě jsou od holek.
Hanko!
- Hanko! - Kde jsou děti?
Teď se najednou zajímáš o děti?
Nic se ti nestalo?
- Co je? - Co se stalo?
Nic se nestalo. Jenom pár lehkejch zranění po tom…
Jo? Kde je Regina?
Právě ji ošetřujou.
Zbláznily jste se?
Chtěly jste spáchat hromadnou sebevraždu?
Ublížit si? Kdo to vymyslel?
Všechny jste to vymyslely, jo?
Mě, starýho lišáka, chcete ošálit? Tak povídejte.
Kdo z vás chce být tou vaší ředitelkou?
- Tak kdo? - Já.
Regino! Ježíši.
Cos to řekla?
Já jsem jejich ředitelka.
Ne, tahle ne.
To bude tahle, koukej, Miśko.
Raz, dva, tři.
Vlastního manžela chtít vystrnadit z místa ředitele?
Jak vystrnadit? Chtěly jsme dát s holkama protinávrh.
Po tolika letech spolu.
- Máme demokracii, ty despoto. - Despoto?
Ty jsi tajně, před mýma očima kula zradu.
A co ty? Tys nic nekul?
To jsi celej ty.
Vidíš třísku v oku druhých, ale trámu ve svým si nevšimneš.
Co je, Gajdo?
Haló? Prohodil jsem fáze.
Jak fáze?
A všechno vypadlo.
Jak vypadlo?
Ježíši, nevím jak.
Tak to jsme háji.
Přijedeš sem?
Proboha. Jo, přijedu.
Kvůli tomuhle jsi zastavil náš dům?
- Věděls to? - Bylo třeba se rychle rozhodnout.
Regino, nedramatizuj to, nebýt mě, do tří…
Dost!
Au. Už ani slovo o třech dnech.
Kvůli tobě můžeme přijít o dům.
- Ale tvoje zrada je horší! - Kvůli mně?
Moje zrada je horší?
To ne, zlato.
Konec, dost.
To stačilo. Finito.
Já souhlasila s tou lstí se svatbou,
jenom abych zachránila městečko…
Pardon, s jakou lstí?
Pusťte mě.
Kam jdeš?
Zachránit to, co jsi ještě nezničil.
- Ještě? - Vem tamty.
- A poslední. - Tamten, dej mi ho.
Tak to bude za deset bodů, pane Mierzejaku.
- A co vy tady děláte? - Zatknete mě, pane strážníku?
Protentokrát vám pouta nedám.
Navrhuji vám odvoz.
Prosím.
Přijela jsem trochu dřív, abych mladé překvapila.
- Otevřu vám, prosím. - Děkuji.
Teď bude takový mlčení.
A pak mě budeš určitě terorizovat odpíráním sexu.
Tati!
Umíš napodobit i můj podpis, tak si poradíš sám.
Můžeme se vrátit k mlčení?
Jasně, to máš ráda, viď? Nechávat si věci pro sebe.
Majeczka měla dobrý úmysly.
Ty máš vždycky ty nejlepší úmysly. Celý peklo by vydláždily.
- Koho to sem čerti nesou? - Á, to bude exekutor, běž mu otevřít.
Přišel nám všechno sebrat. Všechno.
To je moc vtipný.
Jsi stejná jako tvoje matka. Úplně stejná.
Nejsem jako Irena.
To už přijela ona. Ticho, jako že tady nejsme.
Ignorujou mě?
Ženu generálního ředitele?
Budete se hloupě usmívat, nebo něco uděláte?
Nebo je to taky proti předpisům?
No tak.
Vyjděte z domu a nesnažte se klást odpor, jinak budeme muset použít sílu.
Zbláznil se? Křičí do megafonu?
Běž tam. Jdi za ním.
Vypni to! To už ses úplně zbláznil?
Co to děláš, Tomku?
Kdy jindy ho využiju?
Doma si ho používej!
Tak já k vám jedu až z azurového pobřeží nad Vislou,
abych domluvila svatbu, a vy mě takhle přivítáte?
Srdečně tě vítáme, pekli jsme dort a neslyšeli jsme.
Co se stalo?
Můžete to vzdát a měsíce spolu nemluvit,
nebo se můžete vzchopit a přeměnit prohru na něco hezkého.
- A jak? - Znovu povstat jako fénix.
Tak jak?
Je nám moc líto, že jste se namáhala.
To už je náš osud.
Pořád se nás drží smůla.
Ale počkejte.
Něco pro vás mladý mám.
Chtěla jsem s tím počkat…
na svatbu, ale situace si to žádá.
- Ne, to nemůžu přijmout. - Ale můžeš.
Dokonce musíš.
Malé Dobré?
Podívej se.
DRUŽSTEVNÍ MLÉKÁRNA MALÉ DOBRÉ
Můj praděda. Zaměstnanej Ksawerem Rylským hned po tom,
co v roce 1894 vybudoval mlékárnu.
To jsem našla ve firmě, když manžel řešil vás závod.
A spustil začátek jeho konce.
Taková je pravda.
Moji předkové sem přijeli a usadili se tady,
tady založili rodiny a postavili domy.
A všichni pracovali v týhle mlékárně, po generace.
Starý budovy bourali a stavěli nový.
Ale srdíčkem byli vždycky tady.
Vždycky.
To je naše místo na Zemi.
A právě to se vám snažím říct.
Děti se vezmou, vy obnovíte mlékárnu
a pak jejich děti svým dětem předají další takovouhle fotku.
Tak jak to bude?
- Ta je krásná. - Ta je krásná.
Zub času jí vůbec neublížil.
Bože můj…
Renio, promiň, můžeme si promluvit?
Odkdy tě zajímá, co si myslím já?
- Odjakživa. - To není pravda.
To není pravda. Měla jsem jenom přitakávat.
Víš, co jsem byla? Takovej pejsek.
Co ho si lidi kupujou do auta. Jak kejvá hlavou nahoru a dolů.
- Tak to není. - Je.
- A víš co ještě? - Ne.
Chci, aby ses mi omluvil, že sis mě nikdy nevážil,
i za všechno ostatní.
Dobře.
Promiň, Renio.
Nebreč.
A mluv nahlas.
Omlouvám se.
Tak.
Moje milovaná dceruško.
Gratuluju.
Ještě jednou díky, že jste nás vzali.
Byla smůla, že jsme píchli.
Než by přijela asistence, prošvihli bysme svatbu.
Svatby jsou tak krásné.
Pokud má člověk rozum a podepíše předmanželskou smlouvu.
Jak romantické.
Máme tu studená léta, co?
Ledové království.
Možná stojej v zácpě, no.
Nejsou teď žně? Kombajny na silnicích?
Nejsou.
Přijede. Neriskoval by můj hněv.
- Jsou tady. - Jsou tady.
- Srdečně vítáme! - Bonjour.
- Promiňte! - Jo.
Cestou jsme měli malý problémy.
Máš štěstí, že malý, jinak bys měl velký.
Dobrý den.
- Omlouváme se. - Vítejte.
- Dobrý den. - Jsi krásnější než na displeji notebooku.
- Dobrý den. - Kluci, pojďte mi pomoct.
- Tak, konečně se setkáváme. - Ano.
- Roszkowski Mirosław. - Moc mě těší.
- Vítejte. - Roszkowska.
- Mirosław Roszkowski. - Mirosław.
- Těší mě. - Enchanté.
Takže…
Pojď sem.
- Svatba! - Je to tak, pojďte dál.
- Ano, pojďte. - Prosím.
- Vezmu ji. - Pane generální?
- Copak? - Pane generální, tak co?
Vaše žena je spokojená.
Máme svatbu, všichni jsou šťastní. Takže naše dohoda stále platí.
Samozřejmě.
Promluvíme si po oslavě.
A za chvíli vykročíme…
Tedy vykročíte společně na novou cestu života.
Někdy bude hladká, někdy hrbolatá.
Někdy bude vystlaná růžovými květy, a jindy…
A jindy taková, že na ní…
že na ní…
můžete šlápnout do kravince.
Pardon.
No co.
Abych to neprodlužoval,
před Bohem a katolickou církví
po mně opakujte tato slova slibu.
- Já, Maja… - Já, Maja…
- …si tě beru, Miłoszi… - …si tě beru, Miłoszi…
Máme plán rekonstrukce a rozvoje.
- A koupili jsme už nový stroje. - Až později.
Vidím, že vás to vůbec nezajímá.
Pane, vždyť je to jenom malej závod.
No tak.
Jestli někdo ví, proč by se tito dva neměli…
Tedy… proč by neměli
uzavřít svátostné manželství, ať promluví teď, nebo navždy mlčí.
Já to vím.
- Prosím? - Ano, vím.
Žádná svatba nebude!
- Mirku! - Ticho!
Žádná svatba nebude!
Mladý se někdy možná vezmou, ale teď a tady moje dcera a můj…
- Syn. - Syn!
Nebudou ze sebe dělat kašpary
tady pro toho panáčka, co se už rozhodnul naši mlékárnu prodat,
zavřít a všechny vyhodit na dlažbu!
Je to pravda?
Zlato, odložil jsem to, abych ti udělal radost.
Chtělas svatbu, tak jsem ti ji připravil.
Moc se všem omlouvám, já jsem nic nevěděla.
Tak to ne! Moje vyšetřování odhalilo…
- Klid, sedni si. - Ale strejdo…
Přestaň, sedni si! Nesnížíme se na úroveň pana generálního ředitele.
Lidi!
Budou tady lázně, a ještě na tom vyděláte!
Prodáte nám náš závod.
Nevím, kde vezmeme peníze…
- Já dám! - Já taky.
…ale odkoupíme ho.
Rozhodně ne.
S těmi pozemky už máme plány a musíte se s tím smířit.
Poslouchej.
Prodáš těm lidem to, co jim patří.
- A to za hodně dobrou cenu. - Miláčku…
Jinak svět uvidí tvoje faktury.
To ne.
- To mi neuděláš. - Samozřejmě že udělám.
Svět se dozví, že ředíš mléko vodou.
A navíc si můžeš začít zvykat spát na gauči.
Dobře, prodám vám závod, ale levně to nebude.
- Bude! - Miláčku, ne… No dobře.
Výborně!
Dobře!
V rámci možností.
Rodina na poradu.
Pojď, Misio. Sedni si sem.
- Sedni si. - Tak co?
Druhou hypotéku?
- Nikdo mě nikde nezaměstná. - Tebe?
Ne. Ale tvoji ženu?
Všichni.
I když…
to bude levně, zadarmo to nebude.
Možná se na to opravdu nějak složíme.
To by chtělo, protože zase tolik nemám.
A tam jsi říkal: „Já dám!“
Já dám, ale ne tolik.
Všichni jsme na stejný lodi.
Až na to, že někdo je na palubě, a ostatní spíš pod ní.
- Jak to myslíš? - Přestaňte. Nemůžeme se teď hádat.
A co crowdfunding?
Uklidni se, jo, s těma tvýma nápadama.
Přestaň, Mirku.
- Jedině spolu něco dokážeme. - Tentokrát ne.
Ledaže by nad náma bděl někdo ze záhrobí. Zachrání nás jedině zázrak.
To je Szyszko.
Je to vyřešený.
Bude to dobrý.
Mami, věř mi, to jsou opravdu dobrý lidi.
Nikdo nás do svatby nenutil, sami jsme ji chtěli, opravdu se milujeme.
Co já si mám o tom všem myslet? Svatba není svatba, ale co?
Akce v mlékárně?
To snad ne!
Nemruč.
- C'est génial. - Quoi?
To je quelque merveille.
Je suis renversé.
- Táta je v šoku. - Nedivím se mu.
Ale ne ze svatby, z toho sýru.
Nebe v hubě.
Úžasné.
Tenhle je opravdu nějaký výjimečný.
- Řekni, že je to náš místní produkt. - C'est le fromage de la fromagerie.
Zaveď mě k tomu sýru.
Počkej, nejdřív musím s Miłoszem promluvit.
Synku. Ma fille.
Pojďte.
Tak co?
Je skvělej?
Poslouchejte, mám takový tušení.
Tak co?
- Máme! - Máme to!
Máme investora!
- Máme investora! - Szyszko!
Máme investora!
- Szyszko. - Ale jakej Szyszko?
Viens.
Můj manžel a já
chceme investovat do vaší mlékárny.
Malé, ale dobré.
- Jo. - Podle Miłosze stojí za to.
Máte tady něco opravdu výjimečného a byla by škoda to promarnit.
Ale…
Regino.
To není půjčka,
ale investice.
A svatební dar.
Když se chtějí vzít, jak říká Pierre, v téhle barbarské zemi, co se dá dělat.
C'est la vie.
I když svatba nebyla?
Stejně se vezmeme.
O tom není pochyb.
- Ano! - Výborně!
Ale aby…
naše mléko…
černoši…
- Když se to ve světě dozví… - Jeremi, no a co? Co o nás svět ví?
Zná Jana Pavla II. a Wałęsu.
A zná Lewandowskýho.
A taky ví, že čtyři promile alkoholu jsou smrtelný, ale my je máme u snídaně.
A že náš národní oděv jsou ponožky v sandálech.
To se o nás říká?
- Ano. - To ne. Všichni jsme si rovní.
Nikdo nikoho nehodnotí, odteď se máme všichni rádi, konec.
Každej chce druhýho nějak označkovat.
Tebe taky označujou.
Prosím tě, a jak?
To nechtěj vědět.
Takže…
Synku, dcerko…
- Bon voyage! - Bon voyage!
- Bon voyage! Výborně!
Nalej, Gajdo.
- Na zdraví mladejch! - Na zdraví!
Santé!
Dělej.
- Hlídáš? - Jo!
Tady ji nech.
Co?
- Jede! - Jede!
Desky. Dej je tam.
- Dobrý. - Pojďte sem.
Běž ke dveřím.
Jsou zaseklý!
Nějak to nešlo.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Srdečně vítáme.
- Dobrý den. - Prosím.
Naleju vám vodu.
- Renio. - Čerstvá, přímo z kohoutku. Prosím.
Prosím.
A máme to.
Výborně!
- Gratuluju. - Gratuluju.
Děkujeme, pane generální, moc děkujeme.
- Spokojenej? - Moc.
- Ano? - Moc.
- Moc se neraduj. - Gajda Albert. Gratuluju.
- Povedlo se to. - Ano.
Zůstaneš s ním?
Někdy ho chci rozsekat na kousky, a jindy…
Chceš dát kousky zase dohromady?
To znám.
A mám tě.
Tak prosím.
Otevře mi svatební firmu.
Výborně, holka.
- Prosím vás. - Výborně.
Můžeme?
Hodně štěstí.
Dejte pozor na požáry.
Budeš nás řídit?
Zkusím to.
Hele.
- Vezmi to. - A to je kdo?
Co se děje? Nějaký problém?
Tady je zákaz parkování.
Tomuśi. Pojď zpátky sem.
We're looking for the brave women from the internet video.
- Co to říká? - Že hledají naše ženy.
- Dobře, klid, bez boje je nedáme! - Jo!
Ale my jsme viděli závody vašich žen.
Máme síť mlékáren a přijeli jsme podepsat smlouvu na váš sýr.
Spolu dobydeme svět! Máte tu opravdový zlato!
Já jsem Rysiek.
Mirek.
- Rysiek. - Hanka.
Maja.
Gajda.
Gajda Albert.
- No, dceruško… - Tak co, tati?
- Gajda. - Já nevěřila, že to dokážeme.
Gajda Albert.
Miłosz. Hi.
Regina, dobrý den.
Gajda.
Povedlo se, mělas pravdu.
Je úplně stejná.
Překlad titulků: Petr Bajer