Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫גברת…‬
‫גברת מוניקה. ברכותיי.‬
‫לשם.‬
‫פעם נוספת, בשם כל צוות ההוראה ובשמי...‬
‫סליחה.‬ ‫-תודה.‬
‫ברכות לכולכם.‬
‫סליחה.‬
‫זוזי.‬
‫סליחה.‬
‫אמרתי לך לקנות זר גדול יותר.‬
‫גברת סופיה…‬
‫שדה של פרחים לא היה מספיק לך.‬
‫הנה היא!‬
‫מאיוצ'קה!‬
‫מייקה.‬
‫מר מילוש.‬
‫בבקשה. ברכותיי.‬ ‫-תודה.‬
‫גברת מאיה.‬
‫מאיה!‬
‫תודה.‬ ‫-ברכותיי.‬
‫גברת מאיה סיימה בראש כיתתה!‬
‫יש! הבת שלי!‬
‫זו הבת שלי!‬
‫את מתחילה פרק חדש, ילדתי.‬
‫בדיוק. רציתי להגיד לך...‬
‫אני יודע. גם את חשובה לי מאוד.‬
‫זה מובן מאליו. אין צורך במילים.‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב. לא דיברתי על זה.‬ ‫-מייקה, חנונית שכמוך.‬
‫לעזאזל.‬
‫תודה.‬
‫אני אחזיר לך שוב.‬
‫זה בסדר.‬
‫מילוש רוגווירו.‬
‫מירוסלב רושקובסקי.‬
‫אני מתנצל, הפתעת אותי.‬ ‫הפולנית שלך טובה מאוד.‬
‫תודה.‬
‫גם שלך.‬
‫אני רוצה להתחתן. אגיד לאבא היום.‬
‫מה בוער?‬
‫אתם לא יכולים לחכות קצת?‬
‫שנה? אולי שתיים.‬
‫אבא יכיר את הארוס שלך טוב יותר.‬
‫אולי אפילו יחבב אותו.‬
‫את רצינית?‬
‫כל האקסים שלי מגמגמים בגללו עד היום.‬
‫בדיוק.‬
‫אל תגרמי לגבר שאת אוהבת לעבור את זה.‬
‫אבא, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫מאיה.‬
‫אני מתחתנת.‬ ‫-על גופתי המתה. קדימה.‬
‫אמרתי לך.‬
‫- מוות לפני חתונה -‬
‫- מחלבת "מאלה דוברה" -‬
‫אלוהים!‬
‫מה קרה?‬
‫מה זה? התחלת את סוף השבוע ביום חמישי?‬
‫למה אתה עושה כל כך הרבה רעש?‬
‫גם אתה היית ביום ההולדת‬ ‫של המנהל ששקו אתמול בערב.‬
‫אבל עזבתי בשעה נורמלית. מתי עזבת?‬
‫אחרי הסיבוב האחרון, אחרת זה לא מנומס.‬
‫כמה סיבובים אחרונים היו?‬
‫הפסקתי לספור אחרי השישי.‬
‫בחיי, אני כזה אידיוט.‬
‫אידיוט ושתיין.‬
‫אתה יודע מה? זה מביך.‬
‫לא תשרוד שלושה ימים בלעדיי.‬
‫בושה.‬
‫תוך פחות מחודש,‬
‫סגרנו 27 מחלבות‬
‫קטנות ולא רווחיות.‬
‫במקומם, נפתח שלוש מחלבות גדולות,‬
‫שייצרו עד מיליון ליטר חלב ביום.‬
‫כל הכבוד!‬
‫לאחר שאחזור מהחופשה, כמובן.‬
‫- מחלבות בפולין -‬
‫מה קורה?‬
‫אפשר לסדר את זה?‬
‫יש עוד מחלבה אחת.‬
‫מה? איפה?‬
‫ממש קטנה, בגלל זה פספסנו אותה.‬
‫- מחלבת "מאלה דוברה".‬ ‫פעילה - מועמדת לסגירה -‬
‫זה מגוחך.‬
‫אתה צריך שיהיו לך אנשים לכל דבר.‬
‫אם את רוצה שמשהו ייעשה כמו שצריך,‬ ‫את צריכה לעשות אותו בעצמך.‬
‫אלא אם כן אתה המנכ"ל.‬
‫אני המנכ"ל.‬ ‫-אז תוכל לעשות מה שתרצה.‬
‫אנחנו בכל מקרה בכיוון.‬
‫אסגור את זה מהר.‬ ‫נהיה על הסירה לפני השקיעה.‬
‫יאכטה.‬ ‫-על היאכטה.‬
‫תראה לי מה יש לך.‬ ‫-לא, תראה לי אתה.‬
‫"מאלה דוברה", במה אוכל לעזור?‬
‫מדבר המנכ"ל רילסקי.‬ ‫אני רוצה לדבר עם המנהל.‬
‫הלו! דבר בקול רם, בבקשה.‬
‫זה המנכ... היי, זהירות!‬
‫אתה מאיים עליי?‬
‫הלו?‬
‫ששקו נמצא?‬
‫לא ראיתי אותו מאתמול.‬ ‫-מוזר.‬
‫הוא תמיד בסביבה.‬
‫התקשרתי אליו בבוקר. הוא לא ענה.‬
‫טוב.‬ ‫-מירק.‬
‫כן?‬ ‫-עוד משהו?‬
‫מה?‬
‫שום דבר.‬ ‫-טוב.‬
‫קדימה, שיכור.‬ ‫-אני בא. אחר צהריים טובים.‬
‫לא ממש.‬
‫- יום נישואים -‬
‫מזל טוב, אימא,‬
‫לחתונת הפנינה שלכם.‬
‫מגיעה לך מדליה על זה שאת סובלת את אבא‬
‫כבר 30 שנה.‬
‫זה לא היה כל כך קשה.‬
‫אבא שלך לא כזה גרוע.‬
‫הוא פשוט…‬
‫שכח?‬
‫שוב?‬
‫המחלבה הזאת היא כל עולמו.‬
‫אימא, את צריכה להיות כל עולמו.‬
‫רק רגע.‬
‫"מאלה דוברה", שלום?‬
‫שלום, את יכולה‬ ‫להעביר את הטלפון למישהו כשיר?‬
‫שוב אתה?‬
‫את יכולה להעביר את הטלפון‬
‫למישהו כשיר?‬
‫תעצור כאן.‬
‫קודם תלמד קצת נימוסים ואז תתקשר לאנשים.‬
‫אני לא אומרת כלום, אבל לדעתי‬
‫הם מנפנפים אותך, אדוני המנכ"ל.‬
‫אוי.‬
‫אני צריכה לסגור.‬
‫איזה איש מעצבן לא מפסיק להתקשר לכאן. ביי.‬
‫"מאלה דוברה".‬
‫מדבר המנכ"ל רילסקי.‬
‫המנכ"ל?‬
‫פקידת הקבלה בחופשת לידה.‬
‫הגעת להנהלת חשבונות, אדוני.‬ ‫אני ממש מתנצלת.‬
‫תוכלי לעשות זאת באופן אישי.‬ ‫אני בדרך אליכם.‬
‫אבל למה שתגיע לכאן? ולמה באופן אישי?‬
‫קרול!‬
‫בוס?‬ ‫-ראית את המנהל ששקו?‬
‫כן, אתמול.‬
‫הוא אמר שהוא ינעל, אבל היה פתוח הבוקר.‬
‫אתקשר אליו שוב.‬
‫קדימה.‬
‫למה אני?‬
‫כי צריך מישהו, וזה אתה.‬
‫אני מעדיף שלא.‬ ‫-כי?‬
‫כי אני מפחד מחלב ומגבהים היום.‬
‫בסדר! אני אטפל בזה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫תתבייש! לאישה יש ביצים יותר גדולות משלך.‬
‫אם השטן לא יכול ללכת, הוא שולח אישה.‬ ‫-נכון. כל הכבוד!‬
‫חבר'ה!‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫כן. בעיה רצינית, רניה!‬ ‫-המנכ"ל בדרך לכאן.‬
‫איפה ששקו?‬
‫טוב, אני הולך.‬
‫לך. אבל אל תשכח מי אתה.‬
‫אני המנכ"ל.‬
‫מי?‬
‫המנכ"ל.‬
‫תזכור, אף מילה על אתה-יודע-מי.‬
‫סודיות היא שמי האמצעי.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫אדוני המנכ"ל,‬
‫בשמי ו…‬
‫בואי נדלג על הרשמיות. איפה המנהל?‬
‫הוא איננו.‬
‫כלומר, הוא יצא.‬ ‫-מתי הוא יחזור?‬
‫אדוני המנכ"ל.‬ ‫-כן?‬
‫יום אחד, כולנו ניפגש ביום הדין האחרון.‬
‫מה?‬
‫אחר צהריים טובים.‬ ‫-אחר צהריים.‬
‫איפה המנהל?‬
‫מירוסלב רושקובסקי, מנהל עבודה. נעים מאוד.‬ ‫-גם לי. איפה ששקו?‬
‫הוא הלך.‬
‫הלך לאן?‬
‫לבקתה?‬ ‫-למקום בו הדשא ירוק יותר.‬
‫שוטר בכיר טומאש גאוורון. איפה המנוח?‬
‫מה עם סודיות?‬
‫יש לך גופה בארון?‬
‫בחדר הקירור.‬
‫בסדר, רניה. אל תבכי. תחזרי למשרד. לכי.‬
‫הוא היה בגילי.‬ ‫-לכי.‬
‫- חדר קירור -‬
‫אכלתם אותה.‬
‫לעזאזל, זה מגניב.‬
‫בחייך, אני מצלם.‬
‫זוז.‬ ‫-איי!‬
‫אין מצב!‬
‫וואו! נקבל מיליארד לייקים.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫אני אוכלת כשאני לחוצה.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫שבי.‬ ‫-תודה.‬
‫הלחם הזה נראה טוב.‬
‫הוא מדהים. מהמאפייה המקומית שלנו.‬
‫קרום פריך, בלי משפרי טעם.‬
‫והגבינה היא שלנו.‬
‫רק ביס קטן.‬
‫מתוך נימוס.‬
‫אלוהים!‬
‫לא אכלתי לחם כבר שלוש שנים.‬
‫כעונש?‬
‫לא בדיוק.‬
‫דיאטה.‬
‫עכשיו אוכל לשרוד שבוע שלם‬ ‫רק מלהריח קוביית ציר.‬
‫אוי ואבוי…‬
‫מוניקה.‬
‫איקה.‬
‫רגינה. נעים מאוד.‬
‫למרות הנסיבות הלא כל כך נעימות.‬
‫המנהל שלנו התפגר.‬
‫בעלי שכח את יום הנישואים שלנו.‬ ‫-אוי ואבוי!‬
‫והבת שלי רוצה להתחתן.‬
‫זה משהו שצריך לחגוג, נכון?‬
‫או מתכון לאסון.‬
‫אבל אסון יפהפה.‬
‫אתה לא יכול פשוט לעזוב. צריך לדבר.‬
‫אין על מה לדבר.‬ ‫-זה מה שאתה אומר!‬
‫חייבים לסגור את המחלבה. היא לא רווחית.‬
‫הציוד עתיק.‬ ‫-בגלל שלא השקעת.‬
‫ראיתם את העשן השחור שיוצא מהארובה?‬
‫מה עם טביעת רגל פחמנית?‬
‫מה עם נשים זועמות?‬
‫באמת, אין לכם אפילו מנהל.‬
‫באופן זמני.‬
‫יש כאן הרבה נשים חכמות שמקדמות עניינים.‬
‫אולי אחת מהן?‬ ‫-טוב. בואו נהיה רציניים.‬
‫אני מוכן…‬
‫לקחת את התפקיד.‬
‫למה אתה?‬ ‫-כי אני גבר. זו הסיבה.‬
‫מי שזה לא יהיה. אני לא חוזר לשלזיה.‬ ‫-בואו לא נגזים. אלה רק עסקים.‬
‫-העסק הזה הוא החיים שלנו.‬ ‫-זה מחיר הקדמה.‬
‫איכשהו הפרות לא ממש התקדמו.‬
‫במשך מאות שנים הן אומרות "מו",‬
‫אוכלות עשב, משתמשות בארבע קיבות,‬
‫נותנות חלב, ומוציאות גללים.‬
‫רק אתם, אנשי העיר, חושבים‬ ‫שהן נותנות חלב סויה או אורז.‬
‫או חלב שיבולת שועל.‬
‫אז מה יהיה?‬ ‫-אנחנו הורסים את המקום.‬
‫יקירי! זוכר את החתונה שלנו?‬
‫סליחה, יקירי. לא הורסים כלום.‬
‫מה שיהיה, יהיה. הפור נפל.‬
‫כן. תהיה חתונה. מייקה מתחתנת.‬
‫גם לבת שלנו קוראים מייקה.‬
‫היא מדברת על הבת שלנו.‬
‫הבת שלנו? מתחתנת?‬
‫לא. אני לא נותן את הסכמתי.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫ולא תהיה שום הריסה.‬
‫אתה המנכ"ל או לא?‬
‫אם האישה רוצה חתונה, תהיה חתונה!‬
‫אני אוהבת לתכנן חתונות,‬ ‫אבל הוא לא מבין את זה.‬
‫טוב.‬
‫כל כך יפה.‬
‫תמשיכי להבשיל.‬
‫תפוס.‬
‫מר רושקובסקי.‬
‫העניין הוא כזה.‬ ‫אתה לא רוצה שאסגור את המחלבה.‬
‫אני רוצה שאשתי תשכב איתי.‬
‫אני לא נכנס לאנשים בין הסדינים.‬
‫תירגע. שנינו יכולים להרוויח מזה.‬
‫אתה תחתן את הבת שלך…‬ ‫-על גופתי המתה.‬
‫ואשתי תתכנן את החתונה.‬
‫אדוני המנכ"ל, בבקשה אל תיגע.‬
‫ותרשה לי להזכיר לך‬ ‫שאנחנו לא החווה הפרטית שלך.‬
‫פיטרת אותנו וסגרת את המפעל.‬
‫לשלושה שבועות.‬
‫אחרי החתונה, תציג בפניי‬ ‫את תוכנית הארגון מחדש שלך,‬
‫ומועמד לתפקיד המנהל.‬
‫תזכור! אין חתונה, אין מחלבה!‬
‫הגעתם למאיה. השאירו הודעה.‬
‫שלום, מתוקה.‬
‫חשבתי על זה.‬
‫אם את רוצה להתחתן,‬
‫נערוך חתונה.‬
‫ביי.‬
‫מה?‬
‫הייתם גוועים ברעב תוך שלושה ימים בלעדיי.‬
‫כולכם!‬
‫…אחינו, אבינו, המנהל שלנו,‬ ‫ואדם המסור לארצו, ששקו…‬
‫רגינה!‬
‫"מגיע באופן בלתי צפוי",‬
‫או "מתגנב‬
‫בלילה כמו גנב מבעד לחלון"?‬
‫באופן בלתי צפוי.‬
‫טוב. "באופן בלתי צפוי".‬
‫עשיתי קשר פשוט, לא וינדזור.‬
‫בסדר.‬ ‫-שב!‬
‫מייד. הנה.‬
‫יש לך כבר מועמד לתפקיד המנהל?‬
‫מה?‬
‫אתה חושב שאישה תוכל להיות מנהלת?‬
‫יצאת מדעתך, רגינה?‬ ‫שנשים ייתנו לנו פקודות? בחייך!‬
‫רגע.‬ ‫-מה?‬
‫את מנסה להגיד לי משהו?‬ ‫-אני?‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫את מנסה להגיד לי‬ ‫שאני לא מתאים לתפקיד המנהל?‬
‫בכלל לא, מירק. יש מישהו יותר טוב ממך?‬
‫בחייך.‬
‫לעולם לא אצא נגדך.‬ ‫איך אתה בכלל יכול לחשוב כך?‬
‫לא חשבתי כך.‬
‫נשים…‬
‫תשאירו דברים של גברים לגברים.‬
‫אלוהים! מה לכל הרוחות?!‬
‫מצטערת.‬ ‫-השתגעת?‬
‫תן לי.‬ ‫-גברים מנהלים את המחלבה הזאת כבר 50 שנה.‬
‫וכאומה אנחנו אוהבים מסורת.‬
‫כמובן.‬
‫אני צריך לחשוב על תוכנית גאונית.‬ ‫צריך לטפל בזה. אני יכול.‬
‫חצי וינדזור יהיה טוב יותר.‬
‫למה לא קשר גורדי? עזבי את זה.‬
‫מירק.‬ ‫-אני חייב למצוא פתרון.‬
‫אתה תמצא.‬
‫קדימה.‬
‫חייו של אחינו, אנדז'יי ששקו…‬
‫דוד, אני יכול לרחרח‬ ‫ולחפש לכלוך על המנכ"ל.‬
‫הסתיימו בטרם עת.‬
‫ולסחוט אותו על קנסות ישנים?‬
‫הוא חי כמו שרצה.‬
‫והוא עזב בתנאים שלו כי…‬ ‫-לא.‬
‫כי אין אחרת.‬
‫על סטיות מביכות ומעשים מגונים אחרים.‬
‫עכשיו מירק יאמר כמה מילים על המנוח.‬
‫אנחנו לא אנשים כאלה. אם ננצח, ננצח.‬
‫בצורה הוגנת.‬
‫לעזאזל.‬
‫תקשיבו.‬
‫כולנו הכרנו את אנדז'יי.‬ ‫אנחנו יודעים איך הוא היה.‬
‫חיבבנו אותו.‬
‫הוא היה אדם הגון ו…‬
‫על מי אני עובד?‬
‫הוא היה ליצן.‬
‫לפעמים הוא היה מרושע.‬
‫נכון?‬
‫כמו שהפולנים הזקנים נהגו לומר,‬
‫"הוא אהב את המשקה".‬
‫נכון?‬
‫אבל הוא אהב את מפעל החלב שלנו‬ ‫יותר מכל אחד אחר.‬
‫ואני מבטיח לך, אנדז'יי,‬
‫שאני, כלומר אנחנו, נעשה הכול‬
‫שהמחלבה תמשיך לפעול, בעזרת האל.‬
‫ששקו היה בגילי.‬
‫אספרגילום.‬
‫מה את מתכננת?‬
‫אנחנו צריכות לתאם את המשימות‬ ‫כי לא נשאר לנו הרבה זמן.‬
‫יום שישי לא טוב.‬
‫"יום שישי מתחתנים, כל החיים חוששים".‬
‫מירק ואני התחתנו ביום שישי.‬
‫יש יוצאים מהכלל.‬
‫בואי נתמקד בחתונה הזאת.‬
‫מאיה אוהבת את החזון שלי?‬
‫מאיה אוהבת את החזון שלך?‬ ‫כן, מאוד. איך היאכטה?‬
‫מדהימה.‬
‫במיוחד למי שסובל ממחלת ים.‬
‫אני יכולה לדבר איתה?‬
‫לדבר עם מי?‬
‫עם מאיה.‬
‫מאיה?‬
‫מאיה.‬
‫הבת שלי, מאיה?‬
‫רגינה,‬
‫תני לי לדבר איתה, בבקשה.‬
‫אי אפשר.‬
‫היא על הברכיים…‬
‫על הברכיים?‬
‫היא מלקטת פטריות.‬
‫פטריות? ביולי?‬
‫טוב, זו תחילת העונה המאוחרת.‬
‫אז תני לי לדבר, בבקשה,‬
‫עם אבי הכלה.‬
‫אבי הכלה?‬
‫לתת לך לדבר איתו?‬
‫הוא הלך לעשות סלטות.‬
‫הוא…‬
‫הוא יצא איתה לריצה.‬
‫אני מקווה שזה לא יגרום לו להתקף לב.‬
‫בדיוק. גם אני מקווה שזה לא‬ ‫יגרום לו להתקף לב.‬
‫לפחות הם השלימו. זה מקסים.‬
‫בסדר. מקסימום שבועיים.‬
‫אני חייבת לנתק.‬
‫תודה. ביי.‬
‫לעולם אל תעזור לי ככה שוב.‬
‫פטריות? ביולי?‬
‫איך מתקדם תכנון החתונה? את מרוצה?‬
‫מרוצה מאוד. זה מדהים.‬
‫אבל יקירי…‬
‫תוכל לשחק טניס עם מישהו אחר?‬
‫אבל אף אחד לא טוב כמוך.‬
‫אני יודעת, אבל יש לי המון עבודה.‬
‫אני אפצה אותך.‬
‫הבת שלך מאחרת אפילו ביום כזה.‬
‫היא נוסעת ברכבת, לא נוהגת בה.‬ ‫-לא משנה. חינכת אותה ממש טוב.‬
‫היי.‬
‫זה הג'ינג'י?‬ ‫-הוא לא ג'ינג'י.‬
‫אז את יודעת מי זה.‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫כל הקופה.‬
‫יהיו לנו נכדים ג'ינג'ים.‬
‫שלישייה.‬
‫שוב ניצחת.‬
‫כי פוקר הוא משחק של גברים.‬
‫אני יכול להסתדר עם הג'ינג'י.‬
‫זה יהיה גרוע יותר‬ ‫אם זה אחד הפרופסורים שלה.‬
‫אז זה כן פרופסור?‬
‫והיא פחדה להכיר לנו אותו?‬ ‫-לא.‬
‫אתה ברחת.‬
‫יהיה לנו חתן נפלא.‬
‫איזה אפס תפרן שהתגרש פעמיים.‬
‫למה שלא נאסוף אותם,‬ ‫כדי שהם לא יצטרכו לקחת מונית?‬
‫ארגנתי להם הסעה מהחלומות. אל תדאגי.‬
‫מה היה לך?‬
‫סטרייט?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫לא שמתי לב.‬
‫את ניצחת.‬
‫הם מגיעים.‬
‫תני לי.‬ ‫-אני מקווה שלא ביקשת לאזוק אותו.‬
‫זה עבר לי בראש.‬
‫ילדתי הקטנה.‬
‫- משטרה -‬
‫מאיוניה.‬
‫היי!‬
‫רגינקה, אף מילה על המחלבה, הבנת?‬
‫אף מילה.‬
‫שלום!‬
‫מה…?‬
‫אין כמו להידחף למסיבה.‬
‫למה הם הביאו את החבר הזה?‬ ‫-היי.‬
‫מאיוצ'קה.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬ ‫-איפה הג'ינג'י?‬
‫נעים לפגוש אתכם שוב. שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫זה…‬ ‫-אני יודע.‬
‫החבר שפגשתי במסדרון במכללה.‬
‫כן. הארוס שלי, מילוש.‬
‫בואו לא נעמוד בגשם.‬
‫ניכנס פנימה, ילדים. קדימה.‬
‫את מי הבאת?‬
‫לך!‬
‫זה יכול היה להיות פרופסור.‬
‫זו תמונה יפהפייה.‬
‫מהאינטרנט?‬ ‫-מהיער.‬
‫חשבתי להכין…‬ ‫-עז, אבל האריות הרגו אותה.‬
‫מה עם קצת מוזיקה?‬ ‫-שום מוזיקה.‬
‫אולי הציפורים שלך?‬ ‫-שום ציפורים.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני מקווה שאתה אוהב קוסקוס.‬
‫בטח שלא תפוחי אדמה, נכון?‬
‫אני אוהב תפוחי אדמה.‬ ‫לסבתא שלי היו שדות תפוחי אדמה.‬
‫באפריקה?‬
‫ליד שוויבודז'ין.‬
‫קדימה.‬
‫מה עם ברכה לפני הארוחה?‬
‫ממתי אנחנו מברכים לפני הארוחה?‬
‫מאז ומעולם.‬
‫כי אנחנו משפחה פולנית קתולית מסורתית.‬
‫אולי תפסיק עם זה?‬
‫אנחנו יכולים לדלג על הברכה הפעם.‬
‫פונץ' פירות למישהו?‬ ‫-אני אשמח.‬
‫אתם בוודאי גאים בבת שלכם.‬
‫בטח תתגעגעו אליה כשהיא תעזוב.‬
‫הבת שלי לא עוזבת לשום מקום.‬ ‫בטח שלא לאפריקה.‬
‫היא לא מחוסנת.‬
‫מחוסנת נגד מה?‬ ‫-וירוסים.‬
‫היא לא תצטרך את זה בהולנד.‬
‫זה שונה.‬
‫הולנד?‬
‫להולנד? למה?‬
‫מאיה תחקור פטריות שמנקות את העולם מפלסטיק.‬
‫כבר לא.‬
‫לא לקחתי את העבודה הזאת.‬
‫מה? באמת? המחקר הזה היה החלום שלך.‬
‫הוא עדיין כך.‬
‫אבל זה לא חייב להיות בהולנד.‬ ‫-אז איפה?‬
‫כאן.‬
‫כאן? בחור הזה?‬
‫מירק.‬ ‫-זה לא חור.‬
‫למה לא אמרת לי?‬
‫שכחנו לגמרי. הבאנו לכם מתנה.‬
‫כלומר, מילוש. היא ממילוש.‬
‫היא במזוודה? אלך להביא אותה.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫אבא של מילוש הביא אותה איתו‬ ‫כשהוא בא לפולין ללמוד.‬
‫נוכל לדבר?‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫גם לאבא יש הפתעה בשבילכם.‬
‫איזו הפתעה?‬
‫מה כל זה?‬
‫קישוטים יפים לחתונה שלכם.‬
‫הם יפים. לא איזה דבר שחור.‬
‫בכל אופן, יש לנו‬ ‫תוכנית מפורטת לחתונה שלכם.‬
‫בעוד 14 יום. הנה.‬
‫כן. הכול שם.‬
‫היא תהיה יפהפייה.‬ ‫-אנחנו מתחתנים בעוד שבועיים?‬
‫בדיוק. למה לחכות? אתה יודע איך זה בחיים.‬
‫מה אם מכונית תפגע בך?‬ ‫אלא אם כן שינית את דעתך.‬
‫השתפנת?‬
‫לא, אבל…‬ ‫-אנחנו לא מתחתנים בעוד שבועיים.‬
‫למה לא, ילדתי?‬
‫אל תגידי לי שזה לא איך שדמיינת את זה.‬
‫אני יודע, לארגן חתונה זה לא דבר קל.‬
‫אבל יש לך אבא.‬
‫אבא שבלעדיו היית גוועת ברעב‬ ‫תוך שלושה ימים.‬
‫זו האמת.‬ ‫-מותק, תפסיק עם זה. מירק.‬
‫בסדר.‬ ‫-תהיה פרגולת ורדים.‬
‫כלובים קטנים יפוזרו בכל מקום, שטיח פרחים,‬
‫עוגת קרם באורך מטר וחצי מדודה דנקה.‬
‫כן! נפריח פנסים מאירים‬ ‫שיגיעו עד סין, אתם איתי?‬
‫האב יאנוש נתן לכם ציון עובר‬ ‫בקורס אינטרנטי של לפני החתונה.‬
‫זה מסומן "עובר".‬ ‫ואין צורך לדאוג לגבי וידוי.‬
‫ואתה, ידידי, עברת "קונפירמציה" כבונוס.‬
‫כבר עברתי.‬
‫אתה יכול להחליף את זה בקבורה באדמה הקדושה.‬
‫מירק.‬
‫מה אתם אומרים? כן?‬ ‫-לא!‬
‫מייקה, חכי.‬
‫הוא עושה את זה בכוונה.‬ ‫-מתי החלטת?‬
‫שמעת אותו?‬
‫הייתי גוועת ברעב תוך שלושה ימים.‬ ‫-מתי החלטת לא לנסוע?‬
‫אני לא יודעת. לפני חודש?‬
‫חודש?‬ ‫-לכן הוא הסכים לחתונה.‬
‫כי הוא חייב להחליט על הכול.‬
‫בדיוק כמוך, נכון?‬
‫לא. אנחנו עדיין יכולים לדון בזה.‬
‫לדון במה? בעובדה שמצאתי עבודה בהולנד?‬
‫אתה יודע שאתה יכול למצוא עבודה בכל מקום.‬ ‫-או שאנחנו לא מתחתנים?‬
‫אנחנו מתחתנים, אבל…‬
‫אבל מה?‬
‫אבל לא כך.‬
‫סידרת את חדר האורחים?‬
‫מה?‬ ‫-סידרת את חדר האורחים?‬
‫כל עוד אני כאן, הם לא יחיו בחטא.‬ ‫חדרי שינה נפרדים עד החתונה.‬
‫אם בכלל תהיה חתונה. לא צריך להכריח אותם.‬
‫מי מכריח אותם? אני? היא רצתה להתחתן.‬
‫נכון, אבל…‬ ‫-אז היא ניצחה.‬
‫העצבים ייעלמו. הכול יירגע.‬
‫היא כבר בסדר.‬
‫מה הקטע של‬ ‫"תגוועו ברעב תוך שלושה ימים בלעדיי"?‬
‫זו האמת. כולכם הייתם גוועים ברעב‬ ‫תוך שלושה ימים בלעדיי.‬
‫יופי, תודה.‬
‫אבא שלך עושה כמיטב יכולתו.‬
‫כרגיל.‬
‫והתוצאה היא כמו תמיד.‬
‫אולי את נכנעת לו, אבל אני לא.‬
‫אין לך מושג כמה אתם דומים.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫זה לא נכון. אנחנו שונים לגמרי.‬
‫יקירתי, בבקשה תביני.‬
‫אבא שלך קיווה‬ ‫שאחרי סיום הלימודים תיסעי לחו"ל‬
‫ותפתחי קריירה אקדמית.‬
‫מה רע בזה?‬
‫אלה החלומות של אבא. יש לי חלומות משלי.‬
‫אני לא אגשים את החלומות שלו.‬
‫אימא, אני יודעת שכולם נוסעים לחו"ל.‬ ‫כל החברים שלי נוסעים.‬
‫אבל אני באמת לא רוצה את מה שכולם רוצים.‬
‫אני רוצה להישאר כאן.‬
‫תורידי את המזוודה מהמיטה.‬
‫מייד כשאסיים לפרוק.‬
‫אנחנו לא יודעים‬ ‫מי ההורים שלו, מה הם עושים,‬
‫מה הוא עושה. אנחנו לא יודעים כלום.‬
‫פשוט תשאל אותו.‬ ‫-בטח.‬
‫הוא לא נתן למייקה לנסוע לחו"ל.‬
‫לא, יקירי. זו הייתה החלטה שלה.‬
‫החלטה שלה? בחייך. זו הסחת דעת.‬
‫הוא משתלט עליה. לאט לאט.‬ ‫-לך לישון.‬
‫תשים את האוזניות שלך. אני לא יודעת, תירגע.‬
‫רגינה, באמת. את לא מבינה כלום.‬
‫זאת ההתחלה.‬
‫את יודעת איך הם…‬
‫מי?‬
‫טוב…‬
‫גברים. את יודעת איך הם מתייחסים לנשים?‬
‫כן, אני בהחלט יודעת.‬
‫מאיה אוהבת אותו.‬ ‫-אוהבת אותו, בטח.‬
‫היא אוהבת אותו.‬
‫הוא…‬
‫כישף אותה.‬
‫אני יודע.‬
‫הוא כישף אותה. הוא, את יודעת…‬
‫ואני יודע עם מה.‬
‫מירק.‬ ‫-בטח.‬
‫טוב.‬
‫כן! הא!‬
‫חשבת בכלל באיזו שפה תדברי עם הנכדים שלך?‬
‫רגינה, אני מאוכזב ממך.‬
‫אני גם מאוכזב מהבת שלך.‬ ‫שתיכן תקעתם לי סכין בגב.‬
‫אז אתה אמור להיות מאושר‬ ‫מזה שלא תהיה חתונה.‬
‫לא תהיה? תחזרי בך! חייבת להיות.‬
‫למה שלא תהיה?‬
‫אחרי הדרך שבה קיבלת את הבחור?‬
‫מירק. זה יהיה נס‬ ‫אם הוא לא יברח במהלך הלילה.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני לא ישנה עם גזען.‬
‫אני לא גזען.‬ ‫-אתה כן.‬
‫-אני? מה את מקשקשת?‬ ‫-אתה כן.‬
‫וגמד. ונאד זקן.‬
‫לא זקן, בסדר? לא זקן.‬
‫אני לא גזען. יש לי חבר שלזי.‬
‫לאן זה?‬
‫לשירותים.‬ ‫-הם במרתף. שם.‬
‫אלה של הנשים.‬
‫קדימה.‬
‫אל תתבייש. למרתף.‬
‫אני אחכה כאן, למקרה שתלך לאיבוד בדרך חזרה.‬
‫תן לי.‬ ‫-תחזיר את זה!‬
‫מה?‬
‫אסור לשתות במרכז הפיקוד.‬
‫רבותיי, קראתי לכם לכאן‬ ‫כי גורל המשפחות שלנו‬
‫וגורל העיירה שלנו בידינו.‬
‫בעצם, בידיים שלי. אבל אני זקוק לעזרתכם.‬
‫אל תדאג, אתה יכול לסמוך עלינו.‬ ‫זה בקשר לזר?‬
‫טומק סיפר לי. תנחומיי.‬
‫תנחומים על מה?‬
‫חשבתי שהוא ג'ינג'י, אבל הוא די…‬
‫שזוף.‬ ‫-בין שרוף למהגוני.‬
‫תשתוק, גאידה. שאזכיר לך איך הגעת לכאן?‬
‫נראית כמו בן של כורה פחם.‬
‫שיהיה ברור.‬
‫מילוש פולני.‬
‫כן, בטח. פולני.‬
‫והוא בוכה כשמנגנים את ההמנון הלאומי.‬
‫או כשהלבנים והאדומים מבקיעים.‬
‫אפשר לקנות לו את החולצה הרשמית.‬
‫זו עם כנפי ההוסאר.‬ ‫זה דווקא טוב. הוא ילמד קצת היסטוריה.‬
‫מישהו ביקש לשמוע את הדעות הטיפשיות שלכם?‬
‫כן, אתה.‬ ‫-לא, ביקשתי את עזרתכם.‬
‫אתם לא קונים לו כלום.‬
‫בבקשה, אל תבריחו אותו. לפחות עד החתונה.‬
‫להבריח אותו?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא איזה כפר נידח.‬ ‫אנחנו מכבדים אנשים חריגים.‬
‫יש את קרולינה.‬
‫ואת דגל הקשת.‬ ‫-בתוך המגירה.‬
‫הוא לא התאים לעיצוב.‬ ‫אבל אני רציני לגבי קרולינה.‬
‫מישהו אמר לה פעם משהו מרושע?‬ ‫-אף פעם.‬
‫אולי פעם אחת. אבל לא בכוונה.‬
‫טוב, חבר׳ה…‬
‫מהיום, אנחנו נחמדים, עוזרים,‬
‫וסובלניים, בסדר?‬
‫מה "חה חה"?‬
‫לפחות לשבועיים.‬
‫ואתה.‬
‫תחקור קצת על רילסקי.‬
‫אבל איך, דוד? עכשיו? פתאום?‬
‫כן. תברר…‬
‫תברר עליו. אנחנו צריכים תוכנית ב'.‬
‫זה נכון מה שאומרים עליהם?‬
‫מה?‬
‫אתה יודע, ש…‬
‫שהם מתפללים למסכות פגניות?‬
‫אני ממש מצטערת שלא יכולנו לבוא.‬ ‫ספר לי על ההורים של מאיה.‬
‫איך הם קיבלו אותך?‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫יופי. מה הם אמרו על החתונה כאן, בצרפת?‬
‫הם שמחים, פשוט…‬ ‫-נפלא. ספר לי, איך הם?‬
‫את יודעת, הם משפחה פולנית מסורתית.‬
‫תפסיק. תן…‬
‫אתה יודע שהתקפי הזעם שלך ילדותיים?‬
‫אתה לא הולך לעבודה?‬ ‫-לא.‬
‫אבא ואני לקחנו חופש.‬
‫לכבוד הביקור שלכם.‬
‫נראה שלא היינו צריכים לטרוח.‬
‫הקרואסונים אפויים, הכול מוכן,‬ ‫ובעלך לעתיד עדיין ישן.‬
‫הציפורים לא יחכו.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫איזה ציפורים?‬ ‫-בר.‬
‫ציפורי בר. מה דעתך לצאת לצוד?‬
‫אבא…‬ ‫-הייתי שמח, אבל…‬
‫נכון. יש לנו תוכניות.‬ ‫-מה עם ארוחת בוקר?‬
‫תאכלו בלעדינו.‬ ‫היום אתן מתעסקות בדברים של נשים.‬
‫בגדים וכאלה.‬
‫או מועדון הקריאה.‬ ‫תרשמי את מאיה, תצרפי אותה.‬
‫אבל אבא…‬ ‫-כן, כן. אנחנו יוצאים לצוד.‬
‫ניקח חניתות ומצ'טות‬ ‫ונפלס את דרכנו בסוואנה.‬
‫נצוד משהו וננגוס בליבו.‬
‫מירק.‬ ‫-בדיוק.‬
‫ואז, כשפינו מלא בדם,‬ ‫נשיר מזמורים לאלה קאלי.‬
‫אבל קודם, נעשה ממך גבר‬
‫כי אתה נראה כמו אישה עלובה בגשם,‬ ‫בתחנת אוטובוס באוסיני.‬
‫להתראות.‬
‫תירגעי, זה לא שהוא יוצא למלחמה.‬ ‫-בטח.‬
‫אי אפשר לדעת איתך.‬
‫מצמד.‬
‫תתניע.‬
‫תן גז.‬
‫קדימה, מלאך שחור!‬
‫זה ייגמר רע.‬
‫זה לא שהוא יירה בו למוות.‬
‫לא לפני החתונה.‬
‫אני מניח שאין לך ניסיון רב עם נשים…‬
‫לבנות?‬ ‫-אל תכניס לי מילים לפה.‬
‫אני מדבר באופן כללי.‬
‫יש לי קצת ניסיון.‬ ‫-קצת?‬
‫אני לא יודע. כמה.‬ ‫-כמה?‬
‫ידעתי. תגיד לי, כמה נשים היו לך?‬
‫היו כמה, אבל…‬ ‫-ששש!‬
‫טוב.‬
‫תמשיך.‬ ‫-שום דבר רציני. מייקה מיוחדת.‬
‫ועקשנית. אתה תשכנע אותה להתחתן.‬
‫הנייר לא כל כך חשוב.‬ ‫-בשבילי כן.‬
‫כמה עוד?‬
‫כמה שצריך.‬
‫אתה תשכנע אותה להתחתן,‬ ‫ואולי אשכנע את עצמי לחבב אותך.‬
‫מובן?‬
‫טוב.‬
‫שקט.‬ ‫-אני בשקט.‬
‫ישו, מריה ויוסף!‬
‫השתגעת, אבי?‬
‫טוב.‬
‫או שתהיה חתונה, או…‬
‫טקס אשכבה?‬
‫אין לדעת מתי האל…‬
‫יקרא לך.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫מה?‬
‫מתי תגידי לי מה אנחנו עושות כאן?‬ ‫-בקרוב.‬
‫מאיוצ'קה!‬ ‫-היי, דודה.‬
‫היי.‬ ‫-היי, מרזנקה.‬
‫היי.‬
‫שמעתי את החדשות.‬
‫ירדת המון במשקל.‬
‫אל תדאגי, אנחנו נאכיל אותך.‬ ‫אין כמו בבית, נכון?‬
‫אני שמחה שהתקשרת.‬
‫נוכל לחתום על החוזה מייד.‬ ‫-תעזבי את זה, ילדה.‬
‫כאן, מילה שווה יותר מפיסת נייר.‬
‫כל העיר אסירת תודה.‬
‫מרזנקה.‬
‫תיכנסו. הכול מוכן.‬
‫מה?‬ ‫-מה "מה"? קדימה.‬
‫והנה המרתף. תיזהרו.‬
‫אלוהים.‬
‫את בטוחה, יקירתי?‬
‫המקום קר, חשוך ולח מאוד.‬
‫כן. זה מושלם.‬
‫אביא את דגימות הפטריות שלי מחר.‬
‫הן יסתדרו עם אלה שיש לך כאן.‬
‫ניסינו להיפטר מהן ללא הצלחה.‬
‫היו פי שניים.‬
‫חברות קטנות ואמיצות.‬
‫קטנות? היו להן כובעים‬ ‫כאלה גדולים והן גדלו בכל מקום.‬
‫זה היה חדר הארכיון.‬
‫קחי אותו אם הוא מוצא חן בעינייך.‬ ‫הוא לא בשימוש.‬
‫היא לא יודעת?‬
‫יש משהו שאני צריכה לדעת?‬
‫לא, שום דבר. כלום.‬
‫שאלתי על הארוס שלך.‬
‫איך הולך? אבא מחבב אותו?‬
‫מהרגע הראשון, כאילו היה בנו.‬
‫כולם בחופש היום?‬ ‫-מה?‬
‫לא, זה סוף השבוע.‬ ‫-זה אמצע השבוע.‬
‫נכון, גאידה. זה אמצע השבוע.‬
‫ההפסקה הסתיימה. חזור לעבודה.‬
‫בגלל הסיור שלך במרתף,‬
‫נאחר לדוכן של איזה.‬
‫בואי.‬
‫איזה!‬
‫מייקה, שמעתי שהבאת איתך‬ ‫בחור חתיך. ברכותיי.‬
‫ותירגעי, אני באופן רשמי רווקה‬ ‫ואין לי כוונה לשנות.‬
‫כמו כשגנבת את החבר שלי לפני הנשף?‬
‫בנות.‬
‫להיות רווקה לא היה אופנתי אז.‬
‫קדימה, בואו נצלם סלפי בדוכן הגבינות שלי.‬
‫כל עוד הוא קיים.‬ ‫-למה שלא יהיה קיים?‬
‫מה אמכור לאחר שהמנכ"ל יהרוס את המחלבה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫טוב. נאכל גבינת קוטג'.‬
‫היא לא יודעת?‬
‫לא יודעת מה?‬
‫ואנזים הגבנה.‬
‫אתם עומדים לאבד את העבודה שלכם,‬ ‫ואבא מבזבז כל כך הרבה על החתונה שלי?‬
‫נסתדר.‬
‫בניגוד לשאר העיר.‬
‫הם לא יכולים פשוט לסגור אותה.‬ ‫אתם חייבים להילחם. יש לכם מנהל.‬
‫כבר לא.‬
‫הוא עבר לשביל החלב.‬
‫אולי הגיע הזמן למנהל חדש.‬ ‫אפשר עדיין להציל אותה.‬
‫אנחנו צריכים תוכנית.‬ ‫מחלבות קטנות הן להיט בימים אלה.‬
‫הם צריכים לתת לכם זמן.‬ ‫-אבא שלך כבר מטפל בזה.‬
‫מישהו אחר גם יכול.‬
‫מי?‬
‫בואי נלך. קרולינה מחכה.‬ ‫-אני באה איתכן.‬
‫מה עם הדוכן שלך?‬
‫בקרוב אני אגור בו. קדימה.‬
‫איזה, את בפנים?‬
‫אני משווה.‬
‫גם אני משווה.‬
‫חשבתי שאתן באמת קוראות ספרים.‬
‫סיבוב שני, שמונה, שש, חמש, שני לב.‬
‫מתוקה.‬
‫אנחנו משחקות פוקר לפחות פעם בשבוע.‬
‫אימך לימדה אותנו.‬
‫אני בפנים עם 5,000.‬
‫אני משווה.‬ ‫-פורשת.‬
‫משווה.‬
‫סיבוב שלישי.‬ ‫-צ'ק.‬
‫ידעתי שהיא שיחקה במכללה,‬ ‫אבל הפסיקה אחרי החתונה.‬
‫באופן רשמי.‬
‫באופן רשמי היא אפילו נותנת לאבא שלך לנצח.‬
‫משווה.‬
‫פורשת.‬ ‫-קלפים.‬
‫אס ושני זוגות!‬
‫בראבו!‬ ‫-מהלך יפה.‬
‫נפלא.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫והבחורים באמת לא יודעים שאתן משחקות?‬
‫כולם מפחדים מנשים‬ ‫עם ביצים יותר גדולות משלהם.‬
‫כן. כולם קוראים לי רווקה זקנה.‬
‫אולי אני צריכה לגדל שפם‬ ‫ולהתחיל ללבוש גרביונים של סבתא?‬
‫קחי.‬
‫בפעם אחרת.‬
‫ההפסד כולו שלך.‬
‫מגידול מקומי.‬
‫עדיף על תרופות לגיל המעבר.‬ ‫-הן מטפלות, אנחנו מונעות.‬
‫אנחנו צריכות להשתלט על המחלבה.‬
‫מה? האנקה,‬
‫שני ילדים, מנהלת את הבית,‬ ‫בעלה אידיוט ולא מתלוננת.‬
‫קרולה, יכולה לתקן כל מכונה.‬ ‫היא אלופה על קו הייצור.‬
‫איזה, מגיעה למשמרת לילה, אחרי שעבדה בדוכן.‬
‫אני אורזת 300 גבינות בשעה.‬
‫הבנת? באופן ידני. עם הציפורניים האלה.‬
‫ועדיין גברים מנהלים אותנו.‬
‫צריך לשנות את זה.‬
‫כן, רק שמישהי צריכה‬
‫להוביל אותנו.‬
‫היא לא מקשיבה לנו, אבל אולי תקשיב לך.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫יש לי שאלה אליך.‬
‫עבדת כאן כשהמחלבה עדיין פעלה?‬
‫בפס הייצור.‬
‫לפני השערורייה.‬
‫המנכ"ל רילסקי…‬
‫לא תמיד היה שקוף בעסקים.‬
‫הוא לא היה…‬ ‫ספר לי עוד על רילסקי.‬
‫על המנכ"ל?‬
‫אני לא יודע כלום.‬
‫מתברר שבמשרד הראשי‬
‫השתמשו בבדיקות חלב מזויפות.‬
‫אילו בדיקות מזויפות?‬
‫איך אני אמור לדעת? עבדתי בפס הייצור.‬
‫מתברר שהם הולכים לבנות ספא. הגיע יזם.‬
‫כאן? באמצע שום מקום?‬
‫שום מקום?‬
‫יש כאן שמורת טבע.‬
‫אנשי העיר הגדולה יהרסו את הכול.‬
‫מי היה אמור לעשות את הבדיקות האלה?‬ ‫-מאיפה לי לדעת?‬
‫עבדתי בפס הייצור.‬
‫הבנות מגזימות.‬
‫אבא אולי קצת קשוח,‬ ‫אבל הכול מוטל על הכתפיים שלו.‬
‫וכולם יגוועו ברעב תוך שלושה ימים בלעדיו.‬
‫אימא. המנהלת החדשה יכולה להיות אישה.‬
‫מעניין מי.‬
‫מה איתך?‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫איזה מין רעיון זה?‬ ‫-לדעתי, נהדר.‬
‫אף אחד לא יהיה טוב בעבודה הזאת כמו אביך.‬
‫אף אחד. אני יכולה רק לתמוך בו.‬
‫בדיוק כמו שהוא תומך בך.‬
‫למה בכלל הקשבת להן?‬
‫זה רעיון רע מאוד.‬ ‫-למה?‬
‫למה? אימא, את מושלמת לעבודה הזאת.‬
‫את אמינה, חרוצה וישרה.‬
‫עד כאב. קדימה.‬
‫שלום.‬
‫עבדתם במפעל החלב שהיה כאן?‬
‫מה?‬
‫נוכל לדבר?‬
‫אנחנו לא רוצים צרות.‬ ‫-אילו צרות, רבותיי?‬
‫בוא נשתה בירה ונעשה הפסקה.‬
‫בוא, יש לי בירה קרה.‬
‫המכונית והמכסחת הן פיצויי פיטורים?‬
‫או בשביל לסתום את הפה?‬
‫אז החתונה שלי‬
‫היא קלף המיקוח שלכם?‬
‫כן?‬
‫אולטימטום.‬
‫המנכ"ל לא יסגור את המחלבה רק בתנאי הזה.‬
‫אף אחד מאיתנו לא אוהב את זה.‬
‫את לא חייבת לעשות זאת.‬
‫אעשה זאת.‬
‫מאיה.‬
‫בסדר. אני אתחתן.‬
‫אבל בתנאי אחד.‬
‫את תגישי מועמדות למנהלת המחלבה.‬
‫בשום אופן לא, ילדתי היקרה.‬
‫לעולם לא אצא נגד בעלי.‬
‫אנחנו נשואים.‬
‫אני מקווה שיום אחד תביני זאת.‬
‫אני מקווה שלא.‬
‫איך תסבירי למילוש‬ ‫שקיבלת החלטה נוספת בשבילו?‬
‫זה מילוש?‬
‫שלחתי לך הודעה. השטח פנוי.‬
‫אולי כדאי שנחכה.‬ ‫-לא. איך היה בציד?‬
‫מעולה.‬
‫יצאתי גזען.‬
‫גזען? אתה?‬
‫הנחתי שבחור לבן, כומר, יער ואקדח‬
‫משמעותם פוגרום בשחורים.‬
‫בסופו של דבר, אבא שלך ואני‬ ‫חתמנו על הסכם אי-תוקפנות.‬
‫מה עשית לו?‬
‫העפתי אפר קדמוני בפניו.‬
‫שמעת את זה?‬
‫הוא הלך?‬
‫הוא הלך.‬
‫מכיוון…‬
‫שחתמתם על ההסכם הזה…‬
‫למה שלא נתחתן כאן?‬
‫אבל אמרת…‬ ‫-שיניתי את דעתי.‬
‫מה זה משנה איפה ומתי נתחתן?‬
‫תירגעי, רגינה. אלה רק דלקים.‬
‫דלקים משתובבים.‬
‫אנחנו צריכים חתול.‬
‫מסוג כלשהו.‬
‫הרוח נושבת בארובה.‬
‫רגינה, כמה סוכר אני שותה?‬ ‫-שלוש כפיות. שמתי שלוש.‬
‫שלוש בלי לערבב. את ערבבת.‬ ‫אני לא יכול לשתות או אפילו לטעום.‬
‫רגינה, באמת. כמה שנים אנחנו יחד?‬
‫את בכלל לא מכירה אותי.‬
‫למה את מציצה מעבר לכתף שלי?‬ ‫זאת אומרת… למה להציץ?‬
‫את ממילא לא תביני מזה כלום.‬
‫בחייך.‬
‫נזוז?‬
‫לפגישה אצל קרולינה.‬
‫אתן השתגעתן עם מועדון הקריאה הזה.‬
‫אנחנו צריכות לעבוד על הקישוטים.‬ ‫חלק מהם לא מתאימים.‬
‫אילו קישוטים?‬
‫הקישוטים לחתונה.‬ ‫-חתונה?‬
‫אבל…‬
‫חתונה? כאן?‬
‫אנחנו מתחתנים.‬ ‫-באמת?‬
‫במקום ללכת למועדון הקריאה,‬
‫את לא מעדיפה לבלות קצת זמן עם בעלך לעתיד?‬
‫אני בטוחה שבעלי לעתיד ישמח לבלות קצת זמן‬
‫עם חותנו לעתיד.‬
‫נכון, יקירי?‬
‫כמובן.‬
‫טוב. נזוז?‬
‫קח את מילוש למחלבה.‬
‫אפשר?‬
‫אתם אוכלים כריכים של אחרים‬ ‫גם ביבשת השחורה?‬
‫זה היה רעיון טוב להביא אותו לכאן?‬ ‫-תירגע, הוא בצד שלנו.‬
‫לא, לא לשם. הכול טוב.‬
‫היי.‬
‫זה המכבש.‬
‫לגבינה.‬
‫אנחנו מכינים גבינה יחד‬
‫ושמים בצורת אליפסה, אתה יודע.‬
‫ואלה המכלים.‬
‫מכלים גדולים לחלב.‬
‫אלה המים הלבנים מפרות.‬
‫נעים להכיר, אחי.‬
‫נעים גם לי.‬
‫כמה ליטרים הם מכילים?‬ ‫-שלושת אלפים.‬
‫הוא מדבר פולנית שוטפת.‬ ‫-גם אתה.‬
‫מעניין איפה הוא למד.‬
‫לקחתי קורס בהתכתבות.‬
‫אלוהים…‬ ‫-כל הכבוד, אחי.‬
‫טוב, רבותיי. מה העניין?‬
‫הפסקה בייצור?‬
‫לא, זו לא הפסקה. זה…‬
‫המלאי.‬ ‫-של המחסן.‬
‫מלאי?‬
‫טוב. אני יכול להסתכל מסביב?‬
‫אל תשבור כלום ואל תיגע בכלום.‬
‫כמובן.‬
‫הוא נראה ידידותי.‬
‫מה חשבת? שהוא יתפרץ פנימה עם חנית?‬
‫כן.‬
‫בסדר, למישהו יש תוכנית?‬ ‫-אולי נוכל…‬
‫אתה יודע…‬
‫יש לך תוכנית עסקית?‬
‫יש לי הצעה.‬
‫אוכל לבקש מענק מהאיחוד האירופי.‬
‫יש תוכניות…‬ ‫-חבר שלי עוסק בזה.‬
‫אתן חושבות כמו גברים.‬
‫זה טוב, לא?‬
‫אבל לא ננצח אם יהיו לנו תוכניות זהות.‬
‫אתן יודעות למה סוגרים אותנו?‬
‫כי איש לא יודע עלינו.‬
‫הם יכולים לסגור אותנו,‬ ‫להרוס ולשטח את ההריסות ומה?‬
‫איש לא ידע.‬
‫האינטרנט הוא כוח.‬ ‫עלינו לזחול החוצה מתחת לסלע‬
‫ולהראות את עצמנו לעולם.‬
‫מה נראה?‬
‫טוב…‬ ‫-פס ייצור מיושן?‬
‫כבשן עתיק?‬
‫או, לא יודעת…‬
‫חדר קירור עם תרמוסטט‬ ‫שצריך השגחה 24 שעות ביממה?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫נו? זה ספק הכוח!‬
‫אין מצב. אתם משתמשים בפחם?‬
‫אלא במה?‬ ‫-בדיוק!‬
‫פולין נבנתה על זהב שחור.‬
‫כאילו שיש לך מושג כלשהו בייצור.‬
‫האמת שיש לי.‬ ‫-כן, מקורסים בהתכתבות.‬
‫לא, יש לי תואר בלוגיסטיקה וייצור.‬
‫לא, רק רגע.‬ ‫-בדיוק. רק רגע, רבותיי.‬
‫הכול פה מתפרק.‬
‫מה?‬ ‫-הכול כאן מאולתר.‬
‫אתם צריכים כבשן חדש.‬
‫כבשן חדש? הוא בן 120 שנה. זה מדהים!‬
‫הבעיה היא שהוא בן 120 שנה.‬ ‫כבר לא מייצרים כאלה.‬
‫אתם צריכים קו ייצור ולוחות חדשים.‬
‫מה? אתם גם חובצים את החמאה ביד?‬
‫טוב.‬
‫אפשר לראות את חדר הקירור?‬
‫אתה חושב שהוא יבין?‬ ‫הגופה הייתה כאן במשך 15 דקות.‬
‫אתה לא, אבל הוא עלול.‬ ‫-טוב.‬
‫הוא לא שומר על טמפרטורה.‬
‫ודאי שכן.‬
‫צריך רק לפקח עליו.‬
‫רבותיי, צריך מערכת חדשה.‬
‫בוא נתמקד בכבשן.‬ ‫-הכבשן לבדו לא יפתור כלום.‬
‫תקשיבו, אתם יכולים להשקיע‬ ‫בשניים, שלושה ארונות יישון,‬
‫ולשפץ לחלוטין את המקום הזה.‬
‫אני חושב ש-300, 400 אלף יספיקו כהתחלה.‬
‫בדיחה טובה!‬ ‫-מצחיק! הוא טוב.‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫זה דורש עבודה, אבל נראה לי שזה יתאים.‬
‫מה עם הפטריות שלך?‬
‫האחת לא מפריעה לשנייה.‬ ‫פטריות וגבינה הולכות נהדר ביחד.‬
‫אלה יהיו מושלמות לאינסטגרם.‬
‫יש לך רעיון איך לשווק את זה לציבור?‬
‫לא.‬
‫אבל יהיה לי.‬
‫טוב, זה קטן עלינו.‬
‫אנחנו פשוט צריכות להתחיל לעבוד.‬
‫לפני שנפשיל שרוולים,‬
‫צריך לטפל במשהו אחר.‬
‫תן עוד.‬
‫אין לי יותר.‬ ‫-יש לך שם עוד.‬
‫אז אנחנו עמוק בחרא שחור.‬
‫זה לא אישי, אחי. זה רק ביטוי פולני ישן.‬
‫תקשיבו, אני מכיר יצרן ציוד קירור.‬
‫אוכל לקבל הנחה.‬
‫של 200 אחוז?‬
‫לא עד כדי כך, אבל המשרד הראשי לא ישתתף?‬
‫אפילו אל…‬
‫מה עם הלוואה?‬
‫מה הן עושות פה?‬
‫מה זה, הפגנה?‬
‫הפגנה? לא. הצעה.‬
‫האנקה, מי עם הילדים?‬ ‫-עכשיו אתה מתעניין בילדים?‬
‫אנחנו רוצות להציל את המפעל‬ ‫ולהציע את התוכנית שלנו לשם שינוי.‬
‫קרולה, את מטורפת. את עודדת אותן לזה?‬
‫לא.‬
‫אני.‬
‫את?‬
‫הבת שלי?‬
‫תוקעת לאביך מקלות בגלגלים?‬
‫ויש לנו מועמד משלנו למנהל המחלבה.‬
‫מנהלת, ליתר דיוק.‬
‫מנהלת?‬
‫רגינה, מה קורה?‬
‫יש לכם הצעה, נכון?‬
‫אז לנו יש הצעה משלנו.‬
‫ויש לנו זכות להגיש אותה.‬
‫ושהטוב ביותר ינצח.‬
‫מי המועמדת שלכן?‬
‫אתה תגלה בזמן המתאים.‬
‫אז אתן מכריזות עלינו מלחמה.‬
‫אתן רוצות מלחמה? תקבלו אותה.‬
‫אבל נכון לעכשיו, המחלבה שלנו.‬
‫מה זה אמור להיות?‬ ‫הדרך שלכם לפתות את מילוש?‬
‫מה?‬
‫היינו אמורים לקחת יוזמה.‬ ‫-נו?‬
‫שחורים משחקים כדורסל.‬
‫שאלת אותו אם הוא משחק כדורסל?‬
‫למה?‬
‫זה ברור מאליו.‬
‫איפה? בחייך!‬ ‫-תעביר!‬
‫קדימה!‬ ‫-לכאן!‬
‫תעצור!‬
‫טוב!‬
‫תחזור לכאן!‬
‫בחייך!‬
‫תעביר!‬ ‫-לך אחורה.‬
‫בסדר!‬
‫תפסתי.‬
‫יותר חזק!‬
‫זהו זה!‬
‫יפה!‬
‫איזה גול!‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה.‬
‫השתגעת? אתה רוצה שאקבל התקף לב?‬
‫ברור שעדיף שאני אקבל, נכון?‬
‫מי זו?‬
‫תפסיק.‬
‫לא קרולינה או האנקה. מי?‬
‫לך לישון.‬ ‫-אתן תביכו אותנו.‬
‫אצטרך לתקן הכול בעצמי.‬
‫תוך שלושה ימים…‬
‫כן, נגווע ברעב בלעדיך.‬ ‫-בדיוק.‬
‫רגינה, תעני על השאלה שלי. מי זו?‬
‫הגם אתה, ברוטוס, נגדי.‬
‫העולם התהפך.‬
‫אשתי…‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אני לא רגיל לישון עם האויב!‬
‫הם גרים ביחד, עובדים ביחד.‬ ‫הם לא יכולים להתפשר?‬
‫לא.‬
‫אתה לא מבין. תצטרך…‬
‫אצטרך מה?‬
‫אולי אם תספר לי‬ ‫על התוכנית של אבא זה ישנה משהו.‬
‫בטח, זה יהפוך אותי למלשן.‬ ‫-לא, לא מלשן.‬
‫זה יהפוך אותך…‬
‫ליועץ.‬
‫בחייך.‬
‫מה הם זוממים?‬
‫מייקה, רק עכשיו הגעתי למצב‬ ‫שבו אבא שלך לא רוצה להרוג אותי.‬
‫ואת רוצה שאספר לך מה הם זוממים?‬
‫אין מצב.‬
‫אולי‬
‫אני יכולה לנסות לשכנע אותך?‬
‫לא? אין בעיה.‬
‫התוכנית שלנו טובה יותר בכל מקרה.‬
‫החרא הזה עמיד.‬
‫לא! אם זה יישבר, נדפקנו.‬
‫אני רציני.‬
‫קיבלתי כמה דוגמאות לארונות מהחבר שלי.‬
‫תודה, אבל לא תודה.‬
‫בוא נבדוק אותם יחד. אני יכול לעזור.‬ ‫-אעשה את זה בעצמי אחר כך.‬
‫כל כך קשה לך לקבל עזרה?‬
‫לא, הבעיה היא‬
‫שאני שונא אנשים שתלטנים‬ ‫שמשחקים אותה נחמדים.‬
‫אני מבין. זה כל כך פולני, נכון?‬ ‫-מה?‬
‫אם אתה גס רוח והמוני, אתה מגניב.‬ ‫אתה מנופף באגרופים, אתה גיבור.‬
‫אבל אם אתה נחמד ואדיב?‬
‫אתה או חלש או אידיוט, נכון?‬ ‫ומי רוצה לדבר עם אידיוט?‬
‫ועוד אחד שחור?‬
‫טוב, שים את זה שם.‬
‫קדימה.‬
‫קח.‬ ‫-לחיים.‬
‫טוב.‬ ‫-האב יאנוש הכין אותו.‬
‫אתה יודע.‬
‫טוב. זה הדגם הראשון.‬
‫נוכל לרכוש שניים כאלה.‬
‫מה עוד?‬
‫זה כרגע במבצע.‬
‫זה לא עשוי מבמבוק, אבל זה טוב.‬
‫חוחית אירופאית, כלוריס כלוריס.‬
‫הבאת את חליפת הלוויות שלי מהניקוי?‬
‫למה? יש עוד לוויה?‬
‫של התוכנית שלך.‬
‫קדימה, באמבו!‬
‫אני יכול להגיש בקשה‬ ‫אבל לא בלי הסכמתה של אשתך.‬
‫בוגוש.‬
‫מי החזיק אותך בזרועותיו בהטבלה שלך?‬
‫זו עבירה…‬ ‫-בוגוש.‬
‫איפה עבדו סבא ואבא שלך?‬
‫איפה?‬
‫המחלבה הזו סיפקה לך אוכל, הבנת?‬ ‫ושילמה על המכללה שלך, בוגוש.‬
‫הבוס שלי יחליף אותי בכספומט.‬ ‫-אתה כבר כספומט. תירגע.‬
‫מה?‬
‫למה אתה מנופף באצבע?‬ ‫שנינו יודעים שזו מצלמה מזויפת.‬
‫הבקשה לא תתקבל בלי החתימה של אשתך.‬
‫אחזור בעוד דקה.‬ ‫-כמובן.‬
‫- רגינה -‬
‫- רגינה רושקובסקה -‬
‫לא קיבלת את זה ממני.‬ ‫-למה זה לא במאגר הנתונים?‬
‫התיק בוטל. הוא התחמק מעונש.‬
‫או שהוא שילם יפה.‬
‫זה הגיע מלמעלה. אתה לא יכול לעשות דבר.‬ ‫-נחיה ונראה.‬
‫הלו, בנות! אני מדברת איתכן.‬
‫אני יודעת איך לקדם את המחלבה.‬
‫עם החשבון שלי!‬
‫יש לי שני מיליון צפיות וחצי מיליון עוקבים.‬
‫מעריצים של "תראו את הציפורניים שלי".‬
‫חשבתי שאנחנו באותה קבוצה.‬
‫בסדר, בנות.‬
‫אוכל לסדר את הציפורניים, בגבולות הסביר.‬
‫כן, אבל לא את הציפורניים.‬
‫- מאלה דוברה הקסומה -‬
‫אנשים באמת צופים בזה?‬ ‫-זה טוב.‬
‫הם אוהבים את זה. תראו.‬ ‫הם לא צופים, הם אוהבים את זה.‬
‫הסוס של משפחת סטאשאק.‬
‫והם בהחלט יאהבו בנות‬ ‫שמשתלטות על מפעל שמנוהל על ידי גברים.‬
‫אז מה את אומרת? שנרוץ ביער?‬
‫נעשה משהו שונה לגמרי.‬ ‫משהו שנשים לא עשו לפני כן.‬
‫מרוץ כזה.‬
‫תסתכלו על זה.‬
‫מה?‬ ‫-החבר'ה האלה משוגעים.‬
‫לא, אנחנו לא יכולות לעשות את זה.‬ ‫-בטח שכן.‬
‫תעזוב את זה. תמזוג לנו כוסית.‬
‫לא. לא היום, רבותיי.‬
‫לא היום? אתה צריך כוסית התאוששות.‬
‫נכון!‬ ‫-כן.‬
‫אתה גבר?‬
‫או נמושה? קדימה.‬
‫לחיים. קדימה.‬
‫נו? מרגיש יותר גרוע?‬
‫אני יודע איך זה. גם אני הייתי פעם זר כאן.‬
‫לא נראה לי.‬
‫הייתי צריך לאכול הרבה חרא.‬ ‫תתחיל לדבר כמוהם.‬
‫בדיוק.‬
‫אז אני לא מדבר כמוהם?‬
‫כן. אתה רק צריך להתמזג יותר.‬
‫להתמזג? זו בדיחה טובה.‬
‫שלזי יכול ללמוד לדבר בלי מבטא.‬
‫אדם שמן תמיד יכול לרדת במשקל.‬
‫ג'ינג'י יכול לחבוש כובע.‬ ‫מה אעשה? אמרח סיד כדי שאוכל להתמזג?‬
‫אין לי כל כוונה להתחבא.‬
‫רגע, אל תתחבא. זה טוב.‬
‫ככה תזכה באהדתם. הם יעריכו את זה.‬
‫הם האנשים הכי טובים בעולם.‬ ‫מחוספסים אבל רגישים.‬
‫אבל הם מפחדים מזרים.‬
‫אני לא חושב שחמי לעתיד פוחד ממשהו.‬
‫הוא מפחד יותר מכולם.‬
‫לא קל להם כאן. מעולם לא היה.‬ ‫זו הסיבה שהם כאלה. לחיים.‬
‫בטח.‬
‫עדיף להשתכר, נכון?‬
‫אנחנו צריכים לקנות כבשן וארונות.‬
‫תמזוג לי משקה.‬ ‫-מה עם הכסף?‬
‫מה עם הכסף? לחיים.‬
‫מאיפה השגת?‬
‫מהתחת שלי. מהיער, זה האוצר של סבא שלי.‬
‫מצאתי כד מלא זהב.‬
‫מה?‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר, תודה.‬
‫אלה החיים, נכון?‬
‫שב.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫רבותיי, זה מסודר.‬
‫יש לנו 21 יום לשלם את החשבון.‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-תמזוג עוד!‬
‫זה הבן שלי!‬ ‫-שיחזיקו מעמד לאורך זמן!‬
‫כן!‬ ‫-חבר'ה, דוד, השגנו את זה!‬
‫השגנו מה?‬ ‫-עשיתי את זה! רילסקי הולך לכלא!‬
‫האידיוט בנעלי התנין עומד ליפול.‬
‫"למשך מאה שנים, מאה שנים‬ ‫מי ייתן והוא יהיה כלוא בתא‬
‫"ועוד קצת, ועוד קצת‬ ‫מי ייתן והוא יהיה כלוא בתא…"‬
‫סך הכול, הם סגרו עשר מחלבות בשנה אחת.‬
‫בשתיים מהן הם בונים מתחמי מגורים‬ ‫ובאחת ספא.‬
‫הם יהרסו גם אותנו.‬ ‫-ספא? כאן?‬
‫הם מכרו שלוש כאדמה חקלאית.‬ ‫-זו זכותם. האדמה שלהם.‬
‫נכון. אבל לא הייתה להם זכות לעשות דבר אחר.‬
‫מתברר שהם זייפו חלב.‬
‫מה?‬
‫דיללו אותו.‬
‫זה יתגלה. הם צריכים לערוך בדיקות.‬
‫נכון. 500 ק"מ מוורשה.‬
‫מצאתי כמה מהבדיקות.‬
‫אבל אני לא מבין כלום.‬
‫טוב.‬
‫לא הקטע שלי. אני מבין בלוגיסטיקה ובייצור.‬
‫לא היו לך שיעורי מעבדה?‬
‫לא.‬
‫אבל…‬
‫אני יודע למי היו.‬
‫למי?‬
‫בדיקות חלב?‬
‫סביר להניח שדולל.‬
‫בקנה מידה גדול.‬
‫לא, לא גדול.‬
‫עצום.‬
‫תן כיף!‬
‫טוב. תודה רבה, גבירותיי.‬
‫שלום, להתראות. טה-דה!‬
‫המנהל יהיה משלנו.‬
‫לא כתוב מי הזמין את זה.‬
‫כל אחד היה יכול להדפיס את זה מהאינטרנט.‬
‫אבל זה לא מהאינטרנט.‬
‫זה ממודיע אמין.‬
‫נקווה שהמודיע האמין שלך‬
‫יאשר מי היה הגורם המזמין.‬
‫טוב. אני מניחה שזהו זה.‬
‫תודה רבה.‬
‫בהצלחה.‬
‫זה לא יהיה מנהל. זו תהיה מנהלת.‬
‫בדיוק.‬
‫מאיה, קדימה!‬ ‫-אני באה!‬
‫הלו?‬
‫שלום. זו הגברת רגינה רושקובסקה?‬
‫כן. מצטערת, אני לא יכולה לדבר עכשיו.‬
‫אני מתקשרת להציע לך מוצר ייחודי‬ ‫שתוכנן במיוחד בשבילך. אני מבטיחה…‬
‫לא, באמת. אני לא מעוניינת.‬
‫יש לי הכול. שמיכות, כריות, סירים, ביטוח…‬
‫אני לא צריכה בדיקות רפואיות‬ ‫או כל דבר אחר שתציעי לי.‬
‫גברת רגינה, אני רצינית.‬
‫אני מתקשרת מהבנק להציע לך כרטיס אשראי‬
‫שתוכנן במיוחד עבור המשכנתה שלך.‬
‫אבל אין לי משכנתה.‬
‫כמובן שיש לך.‬
‫היא רק עכשיו נחתמה,‬ ‫אבל אנחנו עובדים במהירות האור‬
‫ואכפת לנו מבני זוג‬ ‫שחותמים על הסכמים זוגיים.‬
‫מה לגבי עוד…‬ ‫-לא, תודה.‬
‫הלו? גברת רגינה?‬
‫אני מוכנה. הכול בסדר?‬
‫אימא, אני יודע שזאת הפתעה לשניכם.‬
‫אם אתם לא יכולים להגיע, אז…‬
‫לא, אנחנו בהחלט נשתדל להגיע.‬
‫גם אבא ישתדל. נכון, יקירי?‬
‫לאבא יש שיחת טלפון דחופה.‬
‫אנחנו מאושרים כל עוד אתה מאושר.‬
‫אני מאושר.‬
‫מאושר מאוד.‬
‫זה כאילו שהוא מצא אב שני.‬
‫אז אתה רוצה שאשלח לך בגדים חמים?‬
‫נראה שקר שם.‬
‫לא, זה רק גל קור זמני.‬
‫איפה הארוסה שלך?‬
‫והחותנת? הגיע הזמן שניפגש, לא?‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אלה הנשים שלנו.‬
‫נראה כך.‬
‫וואו, לא רע לגילך.‬
‫רואה? מופתע, מה? מה אתה חושב שהן עושות?‬
‫מתאמנות. עושות משהו למען עצמן.‬
‫שטויות. רגינה מעולם‬ ‫לא עשתה דבר למען עצמה.‬
‫אולי היא לא אהבה לעשות דברים לבד.‬ ‫-לבד? יש לה אותי.‬
‫תמיד היה לה אותי.‬
‫היא מחייכת. לא ראיתי אותה עושה את זה קודם.‬
‫היא לא מחייכת.‬
‫זו עווית כאב בגלל התרגילים המטופשים האלה.‬
‫זו חוחית ירוקה או זהובה?‬
‫חוחית ירוקה.‬
‫הוא יפה כמו הגביע הקדוש.‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫איפה היית? איחרת.‬ ‫-הבאת את הילדים?‬
‫הייתי חייב. האנקה עסוקה במזימות עם האחרות.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫טוב, קדימה! בואו.‬
‫תנו לנשר הזה לנחות, בבקשה.‬
‫בדיוק!‬ ‫-זהו זה!‬
‫לא!‬ ‫-תפסתי אותו!‬
‫הוא כאן! לעזאזל, הוא כאן!‬
‫הוא שלנו! קדימה, ילדה! תחבקי אותו.‬
‫בואי תראי. נכין גבינות נהדרות.‬ ‫-אין לך דבר כזה בבית.‬
‫יפה!‬
‫אני לא בטוחה. שנחפש אחת אחרת?‬
‫לא, זו בסדר. אני בטוחה. זו חייבת להיות זו.‬
‫טוב. יש לנו גבעה.‬
‫מה לגבי גבינה?‬
‫הגברים מחזיקים במחלבה.‬ ‫-ממילא לא נספיק להכין.‬
‫אין לנו זמן, אבל יש לנו גבינה.‬
‫באמת?‬ ‫-היי, יקיריי!‬
‫היי!‬ ‫-שלום!‬
‫ברוכים הבאים למרוץ הגבינות לנשים הראשון!‬
‫באנגליה, גברים מתחרים במרוץ הזה‬ ‫כבר מאות שנים.‬
‫אבל היום, החלטנו לקרוא תגר על עולם הגברים!‬
‫למה אנחנו עושות את זה?‬
‫כדי להראות לכולם שאיש לא יביס אותנו.‬
‫כי אנחנו מורדות‬ ‫ונעשה הכול בשביל הגבינה שלנו!‬
‫סמנו לייק, שתפו, שלחו לחברים שלכם!‬
‫ועכשיו, כמה מילים מראשת הטקס שלנו!‬
‫הנה היא. הבוסית הבאה‬ ‫של מפעל החלב הטוב ביותר בעולם!‬
‫מהם החוקים, בוסית?‬
‫טוב, הגבינה כבדה.‬
‫והיא מתגלגלת מהר מאוד.‬
‫תקשיבו! מי שתגיע לגבינה‬ ‫ותרים אותה ראשונה, מנצחת!‬
‫רבותיי, אנחנו מאתגרות אתכם!‬
‫גלגלו את גבינה!‬
‫שלוש, שתיים, אחת צאו!‬
‫יפה, נכון?‬
‫זו מפלצת.‬
‫שתי מפלצות.‬
‫רבותיי, הגיע הרגע.‬
‫טוב.‬
‫אל תיגע בזה.‬ ‫-מה? האור לא דולק.‬
‫אני רואה!‬
‫זה לא עובד. החבר שלך מכר לנו זבל!‬
‫אולי הפיוזים נשרפו?‬ ‫-ה"שמוזים" נשרפו.‬
‫תמורת כל כך הרבה כסף,‬ ‫זה היה אמור להרים אותנו לא להוריד.‬
‫אמרתי לך לא לבטוח בו.‬
‫שתוק.‬ ‫-הוא לא מפה.‬
‫שתוק.‬ ‫-אז מאיפה?‬
‫מי מפריע לי עכשיו?‬
‫אתה חושב שאני מאפריקה?‬
‫אני מזהיר אותך.‬ ‫אם תקרא לי שוב אחי, אתה גמור, אחי.‬
‫שלום? אם אתה רוצה…‬
‫כולן? איך?‬
‫יש כבר צפיות? זה להיט?‬
‫שתיים עשרה צפיות.‬
‫אני צפיתי עשר פעמים.‬ ‫שתי הצפיות האחרות הן כנראה הבנות.‬
‫האנקה!‬
‫-איפה הילדים?‬
‫עכשיו את מתעניינת בילדים? את בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫שום דבר. רק כמה שריטות אחרי…‬
‫כן? איפה רגינה?‬
‫מטפלים בה עכשיו.‬
‫כולכן השתגעתן?‬
‫אתן מנסות לבצע התאבדות המונית‬
‫כדי לפגוע בעצמכן? של מי היה הרעיון?‬
‫אז כולכן חשבתן על זה.‬
‫אתן חושבות שאתן יכולות לרמות‬ ‫שועל ערמומי כמוני? נו, מי?‬
‫מי רוצה להיות המנהלת שלכן?‬
‫מי?‬ ‫-אני.‬
‫רגינה! אלוהים.‬
‫מה אמרת?‬
‫אני המנהלת שלהן.‬
‫זה לא.‬
‫זהו זה. תסתכלי, קטנטונת.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫- חדר מיון -‬
‫את מנסה לגנוב תפקיד ניהולי מבעלך?‬
‫לגנוב? הבנות ואני רצינו להציע הצעה נגדית.‬
‫אחרי כל השנים האלה ביחד.‬
‫זוהי דמוקרטיה, רודן שכמוך.‬ ‫-רודן?‬
‫את זו שזוממת מאחורי גבי.‬
‫כאילו שאתה לא.‬
‫אופייני לך.‬
‫אתה רואה את הגיבנת של אחרים‬ ‫אבל לא את הדבשת שלך.‬
‫מה קורה, גאידה?‬
‫הלו? החלפתי פאזה.‬
‫החלפת פאזה?‬
‫הכול כבה.‬
‫כבה? איך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זהו זה. הלך עלינו.‬
‫אתה בא?‬
‫אלוהים. טוב. אני מגיע.‬
‫לקחת משכנתה על הבית שלנו בשביל זה?‬
‫ידעת על זה?‬ ‫-המצב דרש החלטה מהירה.‬
‫רגינה, בואי לא נגזים. לולא אני, תוך…‬
‫די עם זה!‬
‫אף מילה על שלושה ימים.‬
‫אנו עלולים לאבד את הבית בגללכם.‬
‫הבגידה שלך גרועה יותר!‬ ‫-בגללי?‬
‫הבגידה שלי גרועה יותר? אוי לא, יקירי.‬
‫זהו זה. הסוף. מספיק. פיניטו.‬
‫הסכמתי לתרמית החתונה‬
‫רק כדי להציל את העיר…‬
‫סליחה, איזו תרמית?‬
‫איזו תרמית?‬
‫זוזו.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫להציל את מה שעדיין לא הרסת.‬
‫עוד?‬ ‫-את זה. קחי את זה.‬
‫והאחרון.‬ ‫-תביאי את זה.‬
‫סך הכול עשר נקודות, מר מירז'איק.‬
‫מה את עושה כאן, גברתי?‬ ‫-אתה עוצר אותי, אדוני השוטר?‬
‫נוותר הפעם על האזיקים.‬
‫מה עם טרמפ?‬
‫מכאן.‬
‫באתי מוקדם כדי להפתיע את הזוג הצעיר.‬
‫הרשי לי לפתוח את הדלת.‬ ‫-תודה.‬
‫עכשיו נזכה להתעלמות.‬
‫בהמשך, סביר להניח שתאיימי עליי במניעת סקס.‬
‫אבא!‬
‫אם זייפת את החתימה שלי,‬ ‫תוכל להתמודד גם עם זה.‬
‫אפשר לחזור לשתוק?‬
‫למה לא? זה אופייני לך, לא?‬ ‫לשמור כמה דברים לעצמך.‬
‫למאיוצ'קה היו כוונות טובות.‬
‫הכוונות שלך תמיד טובות.‬ ‫הדרך לגיהינום רצופה בהם.‬
‫מי זה לעזאזל?‬
‫זה בטח גובה החובות. תן לו להיכנס.‬
‫הוא בא לקחת הכול. הכול.‬
‫מצחיק מאוד. קורע מצחוק.‬
‫את בדיוק כמו אימא שלך. אותו דבר.‬
‫אני בכלל לא דומה לאירנה.‬
‫היא כבר כאן. שקט.‬ ‫נעמיד פנים שאנחנו לא בבית.‬
‫הם מתעלמים ממני?‬
‫מאשתו של המנכ"ל?‬
‫אתה מתכוון לשבת ולגחך?‬ ‫או לעשות משהו בנושא?‬
‫או שזה נגד החוק?‬
‫טוב.‬
‫צאו החוצה ואל תתנגדו,‬ ‫או שניאלץ להשתמש בכוח.‬
‫הוא יצא מדעתו? לצעוק במגפון?‬
‫לך לשם. דבר איתו.‬
‫תכבה את זה! יצאת לגמרי מדעתך?‬
‫מה אתה עושה, טומק?‬
‫מתי אוכל להשתמש בו?‬
‫תשתמש בו בבית!‬
‫אז הנה אני, מגיעה היישר מחוף התכלת‬
‫שעל שפת נהר הוויסלה כדי לארגן את החתונה,‬
‫וככה אתם מקבלים אותי?‬
‫אנחנו שמחים לארח אותך.‬ ‫אפינו עוגה ולא שמענו.‬
‫מה קרה?‬
‫אתם יכולים לוותר ולא לדבר זה עם זה,‬
‫או לקחת את עצמכם בידיים‬ ‫ולהפוך את התבוסה למשהו מדהים.‬
‫איך?‬ ‫-לקום כמו עוף החול.‬
‫נו?‬
‫אנחנו מצטערים מאוד שבאת לכאן לחינם.‬
‫זה גורלנו.‬
‫לא משנה מה נעשה, המצב לא ישתנה.‬
‫אלוהים! יש לי משהו בשבילכם.‬
‫התכוונתי לחכות…‬
‫עד החתונה אבל המצב דורש זאת.‬
‫לא, אנחנו לא יכולים לקבל את זה.‬ ‫-אתם יכולים ואפילו חייבים.‬
‫"מאלה דוברה"?‬
‫תראה.‬
‫סבא רבא שלי.‬
‫הוא הועסק אצל קסורי רילסקי‬ ‫זמן קצר אחרי שהוא בנה‬
‫מפעל לחלב ב-1894.‬
‫מצאתי את זה במשרד.‬ ‫זה בטח היה שם מאז ההשתלטות.‬
‫מה שהביא לתחילת הסוף.‬
‫זו האמת.‬
‫אבותיי באו והתיישבו כאן.‬
‫כאן הם הקימו משפחות ובנו בתים.‬
‫וכולם עבדו באותה מחלבה במשך דורות.‬
‫הם הרסו את הבניינים הישנים ובנו חדשים.‬
‫אבל הלב שלהם תמיד היה כאן.‬
‫תמיד.‬
‫זה המקום שלנו על כדור הארץ.‬
‫זה מה שאני מנסה לומר לכם.‬
‫הילדים יתחתנו, אתם תשקמו את המחלבה,‬
‫ויום אחד הילדים שלהם‬
‫יתנו לילדים שלהם תמונה כמו זו.‬
‫אז מה אתם אומרים?‬
‫היא נראית יפהפייה.‬ ‫-כל כך יפה.‬
‫היא לא הזדקנה יום אחד.‬
‫אלוהים…‬
‫סליחה, רניה. אפשר לדבר?‬
‫ממתי אתה מעוניין בדעתי?‬
‫מאז ומתמיד.‬ ‫-לא נכון.‬
‫זה לא נכון. הייתי אמורה רק להנהן.‬
‫אתה יודע מה הייתי? הייתי הכלב הזה.‬
‫זה שאנשים קונים למכונית שלהם.‬ ‫עם הראש שעולה ויורד.‬
‫זה לא נכון.‬ ‫-זה כן.‬
‫ואתה יודע מה עוד?‬ ‫-לא.‬
‫אני רוצה שתתנצל‬ ‫על כך שמעולם לא הערכת אותי.‬
‫ועל כל השאר.‬
‫בסדר.‬
‫אני מצטער, רניה.‬
‫תפסיק לבכות.‬
‫ותדבר בקול רם.‬
‫אני מצטער.‬
‫טוב.‬
‫בתי האהובה.‬
‫מזל טוב.‬
‫שוב תודה שאספתם אותנו מצד הדרך.‬
‫איזה חוסר מזל לחטוף פנצ'ר.‬
‫לשירותי הדרך היה לוקח שעות להגיע‬ ‫והייתי מאחר לחתונה.‬
‫חתונה היא אירוע מקסים.‬
‫כל עוד אתה חכם מספיק לחתום על הסכם ממון.‬
‫כמה רומנטי.‬
‫הקיץ פה יכול להיות קר, לא?‬
‫ממש "לשבור את הקרח".‬
‫אולי הם נתקעו בפקקים.‬
‫זה זמן הקציר? אולי יש קומביינים בכבישים.‬
‫לא.‬
‫הוא יגיע. הוא לא יסתכן בלהרגיז אותי.‬
‫הם כאן.‬ ‫-הם כאן.‬
‫ברוכים הבאים!‬ ‫-בונז'ור.‬
‫סליחה!‬
‫היו לנו בעיות קטנות בדרך.‬
‫מזל שהן היו קטנות, אחרת יהיו לך גדולות.‬
‫שלום.‬
‫סליחה.‬ ‫-ברוכים הבאים.‬
‫שלום.‬ ‫-את יפה יותר מאשר על המסך.‬
‫שלום, נעים מאוד.‬ ‫-בנים, בואו לעזור.‬
‫טוב. סוף סוף אנחנו נפגשים.‬ ‫-כן.‬
‫רושקובסקי מירוסלב.‬ ‫-נעים מאוד. שלום.‬
‫שלום.‬ ‫-רושקובסקה.‬
‫מירוסלב רושקובסקי.‬ ‫-מירוסלב?‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫נו?‬
‫בוא.‬
‫החתונה!‬ ‫-נכון. תיכנסו.‬
‫כן. קדימה.‬ ‫-תיכנסו.‬
‫אקח את הז'קט שלך.‬ ‫-אדוני המנכ"ל.‬
‫מה קורה?‬ ‫-ובכן, אדוני המנכ"ל.‬
‫אשתך מרוצה.‬
‫החתונה מתקיימת, כולם שמחים.‬ ‫ההסכם שלנו עדיין בתוקף, נכון?‬
‫כמובן.‬
‫נדבר אחרי הטקס.‬
‫בעוד זמן קצר, אנחנו‬
‫כלומר, אתם‬
‫יוצאים לדרך חדשה של חיים ביחד.‬
‫לפעמים זה יהיה קל, לפעמים יהיו מהמורות.‬
‫לפעמים זה יהיה גן של שושנים, לפעמים…‬
‫לפעמים זה יהיה…‬
‫כאילו ש…‬
‫נתקלים בחרא.‬
‫סליחה.‬
‫מה?‬
‫בואו ניגש לעניין.‬
‫בנוכחות האל והכנסייה הקתולית,‬
‫תחזרו על הנדרים אחריי.‬
‫אני, מאיה…‬
‫לוקחת אותך, מילוש…‬
‫יש לנו תוכנית הבראה ותוכנית עסקית.‬
‫וקנינו ציוד חדש.‬ ‫-אחר כך.‬
‫אתה לא מעוניין, נכון?‬
‫תביט, זו רק מחלבה קטנה.‬
‫בחייך.‬
‫אם מישהו יודע על סיבה‬ ‫מדוע השניים לא צריכים…‬
‫שני אלה לא צריכים‬
‫לבוא בברית הנישואים הקדושה,‬ ‫שידבר כעת, או לנצח ינצור את לשונו.‬
‫אני יודע על סיבה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫לא תהיה חתונה!‬
‫מירק!‬ ‫-שקט! לא תהיה חתונה!‬
‫כלומר, הם עדיין אולי יתחתנו,‬ ‫אבל הבת שלי וה…‬
‫בן שלי.‬ ‫-בן שלי!‬
‫הם לא יעשו מעצמם הצגה‬
‫למען המנכ"ל הזה,‬ ‫שכבר החליט למכור את המחלבה שלנו,‬
‫לסגור אותה ולפטר את כולנו!‬
‫זה נכון?‬
‫מותק, משכתי זמן כדי לשמח אותך.‬
‫רצית חתונה, נתתי לך חתונה.‬
‫אני ממש מצטערת. לא היה לי מושג!‬
‫אף אחד לא יתייחס אלינו ככה.‬ ‫החקירה שלי חשפה…‬
‫תירגע. שב.‬ ‫-אבל דוד…‬
‫תפסיק לצעוק. שב!‬ ‫אנחנו לא יורדים לרמה של המנכ"ל.‬
‫אנשים! הספא יוצא לדרך‬ ‫וכולכם תרוויחו ממנו כסף!‬
‫אדוני, תמכור לנו את המחלבה שלנו.‬ ‫-אין מצב.‬
‫אין לי מושג מאיפה נשיג כסף…‬
‫אני אשלם!‬ ‫-גם אני.‬
‫אבל נקנה אותה ממך.‬
‫בשום אופן לא.‬
‫יש לנו תוכניות לשטח הזה.‬ ‫אתם חייבים לקבל את זה.‬
‫תקשיב לי.‬
‫אתה תמכור לאנשים האלה‬ ‫מה שמגיע להם במחיר מציאה…‬
‫יקירתי…‬
‫אחרת, החשבוניות שלך יראו אור יום.‬
‫לא.‬
‫את לא תעזי.‬ ‫-אני כן.‬
‫כולם ידעו שאתה מוסיף מים לחלב.‬
‫ותתחיל להתרגל לישון על הספה.‬
‫בסדר. אני אמכור לכם את המחלבה.‬ ‫אבל היא לא תהיה זולה.‬
‫היא תהיה.‬ ‫-מותק, אל… בסדר.‬
‫הידד!‬
‫בסדר!‬
‫בגבול הסביר.‬
‫אספה משפחתית.‬
‫בואי, מתוקה. שבי כאן.‬
‫שבי.‬ ‫-אז?‬
‫משכנתה שנייה?‬
‫לא יעסיקו אותי בשום מקום.‬ ‫-אותך? לא. אבל את אשתך?‬
‫כולם.‬
‫אפילו…‬
‫גם אם הוא ימכור בזול, זה לא יהיה בחינם.‬
‫אולי באמת כדאי שכולנו נתרום.‬
‫זה רעיון טוב, אבל אין לי הרבה.‬
‫מה קרה ל"אני אשלם"?‬ ‫-כן, אבל לא כל כך הרבה.‬
‫כולנו באותה סירה.‬
‫אבל נראה שחלק מאיתנו נמצאים בסיפון העליון,‬
‫ואילו אחרים הרבה יותר מתחת.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-תפסיקו. אנחנו לא יכולים לריב עכשיו.‬
‫מה עם מימון המונים?‬
‫תרגיעי עם הרעיונות שלך.‬
‫תפסיק, מירק.‬
‫יחד נוכל למצוא פתרון.‬ ‫-לא הפעם, לדעתי.‬
‫אלא אם כן מישהו מהעולם הבא דואג לנו,‬
‫כי רק נס יכול להציל אותנו.‬
‫זה ששקו.‬
‫הבעיה נפתרה.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אימא, תאמיני לי. הם באמת אנשים טובים.‬
‫אף אחד לא הכריח אותנו להתחתן.‬ ‫אנחנו רצינו כי אנחנו אוהבים זה את זה.‬
‫אני לא יודעת מה לחשוב.‬ ‫מתברר שהחתונה היא, מה?‬
‫אירוע של מחלבה?‬
‫אני לא עומדת בקצב!‬
‫תפסיק לזמזם.‬
‫אבא שלי המום.‬ ‫-אני לא מופתעת.‬
‫לא בגלל החתונה, בגלל הגבינה.‬
‫יש לה טעם גן עדן.‬
‫נפלאה.‬
‫היא באמת יוצאת מן הכלל.‬
‫תגיד לאביך שזו התוצרת המקומית שלנו.‬
‫קחו אותי לגבינה הזאת.‬
‫רגע. אנחנו צריכים קודם לדבר עם מילוש.‬
‫קדימה.‬
‫נו?‬
‫אהבת?‬
‫תקשיבו, יש לי הרגשה.‬
‫נו?‬
‫יש לנו!‬ ‫-יש לנו!‬
‫יש לנו משקיע!‬
‫יש משקיע!‬ ‫-ששקו!‬
‫יש לנו משקיע!‬
‫ששקו.‬ ‫-איזה ששקו?‬
‫בעלי ואני‬
‫רוצים להשקיע במחלבה שלכם.‬
‫היא "מאלה דוברה", תענוג קטן.‬
‫כן.‬ ‫-מילוש אומר שזה שווה.‬
‫יש לכם משהו מאוד מיוחד.‬ ‫יהיה חבל לאבד אותו.‬
‫אבל…‬
‫רגינה!‬
‫זו לא הלוואה.‬
‫זו השקעה.‬
‫ומתנת חתונה.‬
‫אם הם רוצים להתחתן, כמו שפייר אומר,‬
‫במדינה ברברית זו, אז שיהיה.‬
‫למרות שלא הייתה חתונה?‬ ‫-אנחנו נתחתן בכל מקרה.‬
‫אין שום ספק.‬
‫כן!‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫אבל…‬
‫החלב שלנו…‬
‫שחורים…‬
‫אם העולם יגלה…‬
‫ג'רמי, אז מה אם העולם יגלה?‬ ‫מה העולם יודע עלינו?‬
‫העולם מכיר את יוחנן פאולוס השני‬ ‫ואת ולנסה. ואת לבנדובסקי.‬
‫ג'רמי. העולם יודע‬ ‫ש-0.4 אחוז אלכוהול בדם זה קטלני,‬
‫אבל אצלנו זה לארוחת בוקר.‬
‫והבגד הלאומי שלנו הוא סנדלים עם גרביים.‬
‫זה לא מה שאומרים?‬ ‫-כן.‬
‫זהו זה. כולנו שווים.‬
‫מספיק עם השיפוט.‬ ‫מעכשיו, כולנו אוהבים זה את זה.‬
‫כולם רוצים לתייג את כולם.‬
‫אפשר לתייג גם אותך.‬
‫כמו מה?‬
‫אתה לא רוצה לדעת.‬
‫אז…‬
‫בני, בתי,‬
‫דרך צלחה!‬ ‫-דרך צלחה!‬
‫דרך צלחה! כל הכבוד!‬
‫בואו נשתה.‬
‫לזוג הצעיר!‬ ‫-לחיים!‬
‫לבריאות!‬
‫מהר.‬
‫אתה בודק?‬ ‫-כן!‬
‫שים את זה כאן.‬
‫מה?‬
‫הוא כאן!‬ ‫-הוא כאן?‬
‫התיקייה. כאן.‬ ‫-התיקייה.‬
‫טוב.‬ ‫-בואי.‬
‫תפתח את הדלת.‬
‫היא נעולה!‬
‫היא נתקעה.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫שלום.‬ ‫-ברוכים הבאים.‬
‫אני אביא את המים.‬
‫רניה.‬ ‫-הם טריים. ישר מהברז. הנה.‬
‫קחי.‬
‫עשינו את זה.‬
‫כל הכבוד!‬
‫ברכותיי.‬
‫תודה, אדוני המנכ"ל. תודה רבה.‬
‫-מרוצה?‬ ‫-מאוד מרוצה.‬
‫מאוד.‬
‫ההפסד כולו שלך.‬ ‫-גאידה אלברט. ברכותיי.‬
‫עשינו את זה.‬ ‫-כן.‬
‫תישארי איתו?‬
‫יום אחד אני רוצה‬ ‫לקצוץ אותו לחתיכות, למחרת…‬
‫לחבר הכול מחדש?‬
‫אני מבינה.‬
‫צילמתי.‬
‫הנה.‬
‫אני מתחילה עסק לתכנון חתונות.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫אני מבקש.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫שנלך?‬
‫בהצלחה.‬
‫תיזהרי משרפות.‬
‫תובילי אותנו?‬
‫אני אנסה.‬
‫- "צ'יז רולינג קומפני" -‬
‫היי.‬
‫קח את זה.‬ ‫-מי אלה?‬
‫מה קורה? יש בעיה?‬
‫אתם לא יכולים לחנות כאן.‬
‫טומוש. בוא הנה.‬
‫מה הוא אומר?‬ ‫-הם מחפשים את הנשים שלנו.‬
‫טוב, להירגע.‬ ‫אנחנו לא מוסרים אותן ללא מאבק.‬
‫ראינו את מרוץ הנשים שלכם.‬
‫יש לנו רשת מחלבות ואנחנו רוצים לחתום‬ ‫עסקה בלעדית למכירת הגבינה שלכם.‬
‫יחד נכבוש את העולם! יש לכם אוצר.‬
‫אני רישיק.‬
‫מירק.‬
‫רישיק.‬ ‫-האנקה.‬
‫גאידה.‬
‫גאידה אלברט.‬
‫ובכן, ילדונת.‬ ‫-מה, אבא?‬
‫גאידה אלברט.‬ ‫-לא האמנתי שנצליח.‬
‫מילוש. היי.‬
‫רגינה. שלום.‬
‫גאידה.‬
‫עשינו את זה! צדקת.‬
‫היא בדיוק כמוך.‬
‫- תרגום כתוביות: מיכל כהן -‬